Paa Grund af den ophidsede Tilstand, hvori de 
faa Øjenvidner befandt sig, er de fleste Tids- 
angivelser blot raa Anslag og fortjener især 
efter Mørkets Indtræden liden Tiltro. Det hændte 
Hr. Verbeek, at de Tidspunkter, som blev ham 
opgivne af 2 Personer for samme Sted og for 
samme Begivenhed, afveg 11/, Time fra hinanden. 
Her maa gjøres opmærksom paa den mærk- 
værdige Kjendsgjerning, at den største Bølge, 
den eneste, som forplantede sig langs Javas 
Nordkyst og ogsaa i sydvestlig Retning i store 
Afstande, og som langt overgik alle de andre i 
Størrelse, at den næsten ikke blev seet noget- 
steds. Kun i Tjaringin har man seet Bølgen 
komme ansættende kort før Mørket begyndte, og 
dette var omtrent Kl. 10 om Morgenen. Anjer 
var allerede tilintetgjort og forladt Kl. 6 om 
Morgenen. I Telug Betung og Fyrtaarnet paa 
Vlakken Hoek og paa Javas yderste Odde har 
man intet seet, fordi det dengang var bælmørkt. 
Paa Javas yderste Odde havde man i det 40 
Meter høje Taarn 'overhovedet ikke mærket 
noget til Bølgen, og man opdagede først Øde- 
læggelserne paa Kysten den næste Dag. 
Da nu Mørket i Bantam indtraadte kort 
efter den store Eksplosion af Kl. 10% 5”, den 
samme Eksplosion, ved hvilken den store Luft- 
bølge blev frembragt, og da Havbølgen kun 
netop saavidt havde Tid at naa til Tjaringin, 
som ligger 47 Kilom. fra Krakatau før Mørkets 
Frembrud, kan denne Bølge ikke være opstaaet 
stort tidligere end Kl. 9* 50” eller Kl. 9” 55”, 
Til Vlakken Hoek, 103 Kilom. borte fra Kra- 
«katau, kom Bølgen omtrent Kl. 104/», hvad 
der stemmer godt med den netop angivne Tids- 
bestemmelse, naar man tager 1 Betænkning, at 
Forplantningshastigheden i denne Retning paa 
Grund af den større Dybde har været større 
end i Retning af Tjaringin. 
Hr. Verbeek slutter heraf, at Indstyrtnin- 
gen af det ene eller begge de i Virksomhed 
værende Kratere fandt Sted kort før Kl. 10 
om Morgenen, hvorved saa Vand i stor Mængde 
kunde trænge ned i den vulkanske Arne, og at 
samtidig Halvdelen af den ved Udbrudene un- 
dergravede Kegle sank i Dybet. Aarsagen til 
den store Bevægelse i Havet søger han i Ned- 
styrtningen af denne. Af den nordlige Del af 
Øen turde efter de talrige Udbrud ikke være 
stort mere end en tynd Skal tilovers; Nedstyrt- 
ningen af denne kunde imidlertid ikke frem- 
bringe nogen Havbølge af Betydning. Vandets 
Indtrængen i Hulrummet under Øen maatte 
snarere have medført en Indpumpning af Vand- 
masser end store fra Øen udgaaende Bølger, og 
heri kunde man maaske søge.Aarsagen til den 
paa flere Punkter af Kysten kort før den store 
Bølges Ankomst iagttagne Tilbagevigen af Havet. 
Toppen var imidlertid endnu massiv og 
Indholdet af den indstyrtede Halvdel ifølge 
121 
Verbeeks Anslag mindst I Kub.kilom. Naar 
denne Masse pludselig sank, maatte ligesaameget 
Vand fortrænges, og derved maatte en cirkel- 
formig Bølge opstaa omkring Krakatau. 
Med Hensyn til de mindre Bølger — en 
den 26de Aug. Kl. 5 Aften, en eller to i Lø- 
bet af Natten og en den 27de Aug. Kl. 6 
Morgen, hvilken tilintetgjorde Anjer — kunde 
Hr. Verbeek ikke anvende en saadan Forkla- 
ring, da man ellers allerede om Attenen den 
26de Aug. maatte have bemærket Udkasten af 
Slamm, det eneste kunde da være, at Slammet 
fra disse mindre Udbrud ikke har naaet noget 
beboet Sted. Han er tilbøjelig til at henføre 
disse Bølger til pludselige Forøgelser i Sten- 
og Åskeregnen, som naar den styrtede i Havet 
satte dette i heftig Bevægelse. Den store 
Bølge af Kl. 10 har paa Sunda-Strædets stejle 
Kyster naaet en Højde af 15—36 Meter (ved 
Vlakken Hoek 15, ved Telug Betung 22, ved 
Kalianda 24, 2 km. Syd for Merak 35, Nord 
for Anjer ligeoverfor Brabandshoedje 36 Meter). 
Den har ikke alene været bemærket i det indi- 
ske Ocean, men ogsaa endog ved Sydspidsen af 
Afrika, ja ligetil Kysten af Frankrig. 
Efter den 28de Aug. har man ikke mere 
hørt nogen Eksplosioner; dog maa endnu et 
temmelig stærkt Udbrud af en højst ejendom- 
melig Art have fundet Sted kort før Hr. Ver- 
beeks Besøg paa Krakatau. l5de Oktober til- 
trak det sig Hr. Verbeeks Opmærksomhed, at 
den lysgraa Pimpstensand paa Calmeyers-Filand 
var bedækket med et 0.2 Meter tykt Lag mørk, 
fin Aske. Dette Askelag var sprukket, som 
om det skrev sig fra Slamm. 17de Oktober 
opdagedes paa Sydskraaningen af Pik Krakatau, 
omtr. 200 Meter under Toppen, to sorte Slamm- 
strømme af 0.2 Meters Tykkelse og 1—5 Me- 
ters Bredde, som kunde forfølges i en Længde 
af 1300 Meter i temmelig lige Retning til 
omtr. 100 Meter over Havet. De fulgte ikke 
Fordybningerne 1 Fjeldet, men kunde forfølges 
i de dybe Furer i Pimpstensanden og maatte 
følgelig være komne frem, efterat disse Regn- 
uddybninger var dannede, altsaa flere Uger efter 
Udbrudet den 26de og 27de August. Paa den 
Tid Hr. Verbeek besøgte Øen var denne mørk- 
graa Slamm endnu fugtig og myg. 
Paa Pimpstensanden (aldrig i den) fandtes 
enkeltvis runde Mergelboller paa 17/, til 6 em. 
Gjennemsnit, hvilke bestod af 55 pCt. kulsur 
Kalk, 26 pOt. Kiselsyre, 11 pCt. Lerjord og 
5 pCt. Vand. De maatte stamme fra Mergel- 
lag paa Bunden af Sundastrædet og maatte være 
udkastede af Krateret under en stærkt roterende 
Bevægelse. De tilhører aabenbart det sidste 
Udbrud, der sandsynligvis fandt Sted den I1Ode 
Oktober og da vistnok Kl. 9!/» Aften, da man 
denne Dag henved Kl. 10 om Aftenen iagttog 
en høj Bølge i Tjikaving ved Welkomstbai, den 
