Træerne fældes paa den Maade, at Bæveren 
stiller sig ved Roden halvt oprejst paa Bagfød- 
derne, og gjennemgnaver nu Stammen fra alle 
Sider, indtil der gjenstaar en smal Stilk, der 
tilsidst ved Træets egen Tyngde afbrydes, og 
Træet ligger fældet. Det af Stammen udgnavne 
Felt har en Højde af i det hele omtr. 800 mm.; 
under Gnavningen holder Bæveren sit Hoved 
bøjet til Siden, saaledes at Mærkerne efter Gna- 
vene staa vandret paa Træstubben. Alt efter- 
som Bæveren kommer ind mod Midten, faar 
Stammen og Stubben mere og mere Form af 2 
mod hinanden vendte Blyantspidser; Midtstilken 
faar imidlertid sjelden sin Plads netop i Midten, 
men gjerne noget henimod den ene Side. Den 
Højde, hvori Træet afgnaves, vil i Almindelig- 
hed være omtr. "fa Meter; kan Bæveren have 
Støtte paa en nærstaaende Stubbe eller anden 
Gjenstand, kan den gjenstaaende Stubbe have 
en Højde af indtil I Meter. Enkelte saadanne 
høje Stubber saa jeg ved Kolonien ved vestre 
Vimme i Aamli, men aldrig nogetsteds saaes 
over meterhøje Stubber. 
Blot friske Træer angibes. I Kolonien 
ovenfor Sigridnæs (Troldnæs) vare i den af Bæ- 
verne angrebne Åspeskov mellem de fældte Træer 
adskillige mer eller mindre dybt angrebne Træer 
blevne staaende, idet Bæverne havde forladt 
dem, inden de vare blevne færdige. Det var 
et ganske ejendommeligt Syn at se disse endnu 
ganske levende Træer med friske, gabende Saar 
ved Roden, nogle halvt gjennemgnavede, andre 
med Gnavningen blot paabegyudt. Grunden til, 
at Arbejdet med disse Træers Fældning var 
bleven afbrudt, er ikke let at paavise, da de 
ikke viste sig at være mindre friske i sit Indre, 
end de allerede fældede. 
Fliserne efter Fældningen ophobe sig i 
Mængde ved Roden, og benyttes ikke af Bæve- 
ren. Den Kraft, hvormed en saadan fuldkom- 
men frisk Træstamme gjennemgnaves, er aldeles 
mærkelig; Gnav-Furerne i Fliserne (eller i den 
gjenstaaende Stubbe) ere saa glatte, som om de 
vare gjorte med en Træskjærers mest finslebne 
Mejsel. Disse Furer, der altid ere parvise (efter 
de 2 Fortænder), have en Bredde af omtr. 7 
mm. Fældningen af et Træ af Middelstørrelse 
kan derfor neppe medtage lang Tid, maaske 
neppe et Kvarter. Hvis Træerne ikke have alt- 
for store Dimensioner (saaledes som f. Ex. i 
Aspeskoven ved Troldnæs), men ere unge eller 
af Middelstørrelse, anvendes næsten det hele 
Træ, dels til Føde, dels til Bygningsmaterialer. 
Stammen og Grenene afskjæres 1 Stykker, der 
ikke ere større, end at de lade sig nogenlunde 
let slæbe ned til Vandkanten. Paa en Del 
Grene eller Kviste afgnaves Barken strax og 
fortæres paa Stedet; de andre benyttes til Hyt- 
tens Udbedring eller til Vinterforraad. 
Da Hytterne ere i Regelen anlagte, hvor 
Elven gaar i nogen, om end aldrig stærk Strøm, 
kan Strømmen i de fleste Tilfælde benyttes som 
Transportmiddel, og det meste Materiale til Hyt- 
terne tilvirkes derfor ovenfor disse. —Bæveren 
overlader i disse Tilfælde Strømmen at fremføre 
Tømmeret, og tager sjelden anden Del i Flød- 
ningen, end at løsne, hvad der kan komme paa 
Grund, og endelig bringe Stykket ind til dets 
Bestemmelsessted. Flere af Hytterne ligge dog 
ved saa roligt Vand, at Strømmen liden eller 
ingen Hjælp kan yde dem; paa disse Steder 
tilvirker den sit Tømmer ogsaa nedenfor Hytten, 
og praktiserer det selv. hen til denne, idet den 
under Svømningen holder det mellem Forlem- 
merne, medens Svømningen selv iværksættes alene 
ved Baglemmerne. 
De Boliger, som Bæverne for Tiden hos 
os bebo, eller hvoraf der endnu findes Spor til- 
bage fra de ældre Tider, have i sin ydre Form 
lidet tilfælles med dem, som endnu opføres i de 
store Bæversamfund 1 andre Verdensdele (saa- 
som i Kanada). Medens Hytterne her beskrives 
som mer eller mindre runde eller kuppelformige, 
ere alle de hos os existerende Hytter stærkt 
aflange, næsten bagerovnlignende, med den ene 
Ende liggende skraat opad Bredden, den anden 
udmundende i Vandet, tildels temmelig dybt 
under dette. Men ogsaa hos os have saadanne 
kuppelformige Hytter tidligere været opførte. 
Saaledes omtaler Smith 1 sin , Beskrivelse over 
Trysil Præstegjeld*, forfattet i 1784*), at den 
største Hytte i dette Distrikt havde været 6— 
8 Fod i Gjennemsnit og omtrent af samme 
Højde, samt havde Form omtrent som en Møg- 
dynge eller Kulmile. 
Den samlede Længde af disse Bæverhytter 
kan være forskjellig. Den største, som jeg har 
personlig kunnet undersøge, var den ene at de 
ved Maamoen i Aamli beliggende Hytter. Denne 
havde en Længde af mindst 15 m., hvoraf omtrent 
10 m. laa under Vand, og udgjorde altsaa egent- 
lig blot en undersøisk Gang. Et Par af de 
øvrige Hytter havde en Længde af omtrent 13 
m.; Hr. Feragen har ligeledes opgivet Længden 
af den i 1867 i Brug værende Hytte paa Aas- 
landsøen til mellem 9 og 15 m. 
Bredden er neppe over 2*/>—3 m. og tem- 
melig lige efter hele Hyttens Længde. Højden 
er neppe nogensinde over I m. langs Midten; 
de skraane jevnt nedad mod Siderne, hvor de 
ende ganske fladt. Andre Hytter ere kortere, 
og have neppe den halve Længde, alt eftersom 
Bunden udenfor Elvekanten gaar stejlt ned, eller 
ikke. 
varierende. Å 
Paa Grund af den i Aarets Løb særdeles 
vexlende Vandstand i disse større Elve er det 
*) Topogr. Journ. f. Norge, H. 21 (udgivet 1797). 
Bredden og Højden er derimod kun lidet * 
i 
j 
skrmin akan 
