Blyanten og tegner under de Tilstedeværendes 
dybe Taushed saa nøjagtig, han kan, det Ind- 
tryk, han har modtaget. Der leveres i Aars- 
beretningen seksti Sider med Tegninger og Gjen- 
givelser. Disse sidste er, som det sees af et 
Par her meddelte Eksempler, raa Kopier, saa- 
ledes som et Barn kunde gjøre dem iblinde efter 
en Tegning, det nylig har seet; men i alle Til- 
fælde er Ligheden uimodsigelig og undertiden 
meget stor. Fig. I viser, hvorledes han har 
gjort tre Forsøg. Ved Tegningen Fig. ? troede 
Smith, at han havde at gjøre med en geome- 
trisk Figur. Han tilføjede Linjen b lidt efter 
å, da han ,saa en Linje parallel med en anden 
etsteds*. — Engang, da der blev gjort særegne 
Foranstaltninger for at hindre enhver Meddelelse 
fra Tilskuerne, fik man især et udmærket Re- 
sultat. Mr. Smiths Ører blev stoppet med Voks, 
et Bind blev bundet om Øjne og Ører, et Pu- 
devaar blev trukket over hans Hoved, og over 
alt dette blev kastet et Tæppe, der aldeles md- 
hyllede hans Hoved og Krop, medens Mr. Black- 
burn sad bag ham saa stille, som det er muligt 
for et levende Væsen. 
Komiteen for Mesmerisme (dyrisk Magne- 
tisme) opnaaede de sædvanlige Resultater, *) men 
med de mest vidtgaaende Forsigtighedsregler mod 
Bedrageri. De Forsøg, som mest maa bidrage 
til at bringe enhver Vantro til at vakle, er de, 
hvori Personer, som der eksperimenteres med, 
befinder sig i fuldstændig normal Tilstand med 
Undtagelse af lokale Indvirkninger, som foregaar 
uden Berøring, og uden at de ved, hvor de fo- 
*) Se ,Om Hypnotismen* Naturen 1881. 
regaar. Følgende Forsøg blev gjentaget 30—40 
Gange, uden at det slog Fejl en eneste Gang. 
Vedkommende blev bundet for Øjnene og sat 
ved et Bord, som hans ti Fingre blev spilede 
ud paa; foran ham anbragtes en stor Skjærm. 
To af hans Fingre blev derpaa udvalgte af et 
Komitemedlem og 1 Taushed udpegede for ,Mag- 
netisøren*, som gjorde sagte Strøg over dem, 
medens et Medlem af Selskabet gjorde lignende 
Strøg over to andre Fingre. Efter et Minut 
eller mindre viste de to ,magnetiserede* Fingre 
sig fuldstændig stive og ufølsomme. Man kunde 
stikke dem med skarpe Instrumenter eller bringe 
en brændende Fyrstikke nær det følsomme Parti 
rundt Neglen, uden at det mindste Tegn til 
Smerte viste sig. At et almindeligt Menneske 
blot ved Viljens Hjælp skulde kunne tilbage- 
holde ethvert Udbrud af Smerte er vanskeligt at 
tro. Det blev gjentaget paa flere Personer med 
samme Resultat — blandt andet med en svag 
Kone, hvis Skræk for Smerte var saa stor, at 
det mindste Stik paa en af de ,umagnetiserede* 
- Fingre foraarsagede et halvt hysterisk Skrig. 
Hænderne kan endog blive .magnetiserede*, me- 
dens Personen befinder sig i den ,magnetiske* 
Søvn, og da vaagner han rigtignok til Bevidst- - 
hed ved det sædvanlige Haandklap og Tilraab, 
men kan ikke røre sine Hænder. fra Sofaen, til 
hvilken de synes at være spigrede fast, før de 
er blevne særskilt vækkede. 
Disse og mange andre mærkværdige Ting 
omhandles i den foreliggende Beretning, og de 
kan ikke andet end gjøre dybt Indtryk paa en- 
hver upartisk Læser, især naar hertil kommer 
den Mængde herhen hørende Fakta, der har 
været kjendt i mange Aar af enhver af os. For 
ingen anden Gjenstands Vedkommende har der 
været ført en saa lang Disput om Fænomener- 
nes Realitet. Ingen anden Gjenstand har, hvad 
der forresten er rimeligt nok,. været saa uoplø- 
selig blandet med Bedrag og har af den Grund 
baaret paa en saa tung Byrde af Bagtalelse. 
Hertil kommer, at de fleste af dem, som har 
givet sig af med det, har havt en vis Duft af 
s Uappetitlighed* ved sig. Den rejsende Mes- 
merist har aldrig været noget tiltrækkende In- 
divid af det menneskelige Samfund, og dette 
Faktum har havt større Vægt, end det burde 
have havt. TI andre uafgjorte videnskabelige 
Spørgsmaal har Autoritet havt noget at sige 
men ikke en Mands Familjeforbindelser.  End- 
ogsaa naar saadanne uforkastelige Vidner som 
De Morgan og Wallace og Crookes har paa- 
staaet, at visse i Almindelighed ikke som Fakta 
anseede Ting virkelig er Fakta, saa kunde man 
ikke andet end tro, at de i en eller anden Hen- 
seende adskilte sig fra den almindelige sunde 
Videnskabsmand, og at en eller anden Skjævhed 
ved deres aandelige Syn var Skyld i deres be- 
synderlige Meninger. | 
