fentliggjort et vigtigt Bidrag til vor Kundskab 
om disse Hydroiders Morfologi og Embryologi. 
Arbejdet er udkommet i Kvart i 8de Bind af 
, Memoirs of the Mus. of Comp. Zool. at Har- 
vard College* (1883) og er prydet med 12 
Tavler fortrinlige Afbildninger. Medens Prof. 
Agassiz i Marts og April 1881 opholdt sig 
paa Tortugas (en Ø ved Floridas Sydspids) for 
at undersøge Koralrevene, benyttede han enhver 
mulig Lejlighed til at studere Golfstrømmens 
Overfladefauna og til at fuldstændiggjøre de 
Optegnelser og "Tegninger, vedrørende sorpita 
og Velella, som han allerede før havde udført 
under mindre gunstige Omstændigheder paa an- 
dre Steder ved Floridas Kyst, ved Newport og 
om Bord paa ,Blake*. Disse lIagttagelser og 
Tegninger er nu offentliggjorte, fordi de giver 
Hovedpunkterne af disse oceaniske Hydroiders 
Naturhistorie, — en Dyregruppe, der er faatal- 
lig, men interessant paa Grund af sit Slægt- 
skab paa den ene Side med Rørpolyper»ne (Yu- 
bularia), til hvilke Vogt, Kölliker og L. Agassiz 
var tilbøjelige til at henføre den, og paa den 
anden Side med de egentlige Sifonoforer, med 
hvilke de dog har meget mindre tilfælles. Mr. 
C. 0. Whitman blev sidste Foraar sendt til 
Key West i Haab om at erholde det Materiale, 
der var nødvendigt for at gjøre det udkomne 
Arbejde udtømmende, og paa samme Tid paany 
undersøge de saakaldte gule Cellers Bygning og 
Funktion.  Uagtet Mr. Whitman tilbragte 6 
Uger paa Key West, var han ikke istand 
til at udføre sit Hverv, idet ikke en eneste 
Velella lod sig se under hans hele Ophold der. 
Under disse Omstændigheder har Prof. Agassiz 
anseet det for hensigtsmæssigst ikke at opsætte 
Offentliggjørelsen af sit Arbejde længer, og 
at fuldstændiggjøre det, naar de nødvendige 
Forarbejder kan blive afsluttede. 
Velelliderne og Porpitiderne er overordent- 
lig karakteristiske for Golfstrømmen, og hvor 
som helst dens Indflydelse udstrækker sig, der 
er ogsaa Porpita, Velella og Physalia blevet 
fundne. I Virkeligheden er OQverflade-Dyrene 
udmærkede Vejvisere for Golfstrømmens Løb — 
naturlige Bojer, saa at sige, der, ligesom til- 
proppede luftfyldte Flasker, betegner Strøm- 
mens Retning. De opkastes paa Stranden langs 
de Forenede Staters hele Atlanterhavskyst, lige 
fra Floridastrædet til Kap Cod og Nantucket. 
Physalia, - Velella' og Forpita drives af og til 
ind i Narragansett Bay, den første hvert Aar, 
den sidste er kun funden en Gang (i 1875), og 
Velella er kommen ind i Newport Havn i 3 
Somre. Det er utvivlsomt ogsaa Golfstrømmens 
Virkning, som vi maa tilskrive Forekomsten af 
de faa Arter af Sifonoforer, som wiser sig ved 
Ny-Englands sydlige Kyster henimod Midten 
eller Slutningen af September, saasom  Hudowxia, 
Epibulia og Diplophysa, hvilke alle findes ved 
138 
+ Tortugas. Paa den anden Side er Ågalma og 
Nanomia Gjæster, som kommer nordfra til New- 
port, bragte hid med den arktiske Kyststrøm. 
Andre Arter af Ny-Englands Hydroider, saasom 
Eutima, Trachynema, Liriope, Zanclea og mange 
andre Arter, som er kjendte fra Syd Karolinas 
Kyst, føres ogsaa hvert Aar mod Nord af Golf- 
strømmen og drives hver Sommer mod Vest 
henimod Ny Englands og de mellemste Forenede 
Staters Atlanterhavskyst af de fremherskende 
sydvestlige Vinde. 
Velella mutica Bose. findes i store Skarer 
i Floridastrædet. 'Tusinder af dem føres af gun- 
stige Vinde og Strømme ind i Bugterne paa 
Floridas Kyst og i Kanalerne mellem Koral- 
øerne. De sees sædvanlig i store Stimer, og 
skjønt de ved Hjælp af sine Fangtraade er i 
Stand til at udføre betydelige selvstændige Be- 
vægelser i smul Sø, er de dog i Virkeligheden 
overgivne til Vindenes og Strømmenes Naade. 
De bliver tilintetgjorte 1 store Mængder selv 
af mindre Søer, som efter at have kantret 
dem — kaster dem op paa Stranden eller dræ- 
ber dem, hvis de er holdte med Sejlet (,Kjø- 
len*) ned i længere Tid. De behøver aaben- 
bart en betydelig Plads til at bevæge sig i; 
thi holdes de indespærrede, trives de ikke, dør 
snart og opløses hurtigt. De døde Skiver ka- 
stes i store Mængder op paa Stranden, hvor 
de ligger i lange Rader; naar de da er blevne 
tørre, blæses de af Vinden saa langt op, som 
Stranden naar. 
Florida-Velellen er meget større end Mid- 
delhavets  V. spiraus; Individer, som maaler 
næsten 4 Tommer i Længde, er ikke ualminde- 
lige. Den er tillige mindre elliptisk 1 Form 
(noget firkantet med afrundede Hjørner), og er 
ogsaa forholdsvis bredere end Middelhavsarten. 
Paa Tavle 1 er en uhyre Velella afbildet i alle 
dens metalliske Farvers Pragt og seet fra Si- 
den, fra oven og fra neden. Den maalte næsten 
5 Tommer i Længde; men dette er.en noget 
usædvanlig Størrelse. Seet fra oven er Kap- 
pens Farve metallisk blaagrøn med en dyb ko- 
boltblaa Rand rundtomkring Skivens yderste 
Kant og et lignende Baand, der har Form som 
en Ellipse og er stillet noget i diagonal Ret- 
ning, tværs over Skiven. Mellem disse Baand 
gaar Kappens Farve fra gulgrøn hurtig over i 
de mørkeblaa indre og ydre Baand. . Gjennem 
Kappens ydre Rand kan de ydre blaa Fang- 
traade paa Undersiden utydelig skimtes. Kap- 
pens hele øverste Flade er punkteret med de 
saakaldte Levercellers brune Pletter. Kappens 
mørke Yderrand er kantet med et lyst kobolt- 
blaat Baand og er sædvanlig slaaet ned, saa at 
der dannes ligesom takkede Indsnit i Dyrets 
Omrids, naar det sees oven- eller nedenfra. I 
Midten er Kappens Farve lyst grønblaa med 
metallisk Glans. De grønne Farvelinjer danner 
