koncentriske Linjer, der er parallele med Ski- 
vens Kamre, og krydses af trekantede Straaler, 
der udgaar i radial Retning fra Kjølens (Grund- 
flade og deler Skiven i uregelmæssige vekslende 
Udsnit af lyse og farvede trekantede Rum. 
Kjølen er fin staalfarvet. Seet fra neden er 
Dyret af en lysere blaagrøn Farve med en lyse- 
blaa Rand. 
Paa Skivens Underside findes Fangtraadene, 
Centralpolypen og de knopskydende Mavedyr. 
Fangtraadene er lange, tynde og af en blaa 
Farve og sidder i en dobbelt Række rundt om 
Skivens ydre Rand. Kun de længste «f disse 
Fangtraade naar udenfor Kappens fri Rand, 
saa at de kan sees udenfor denne, naar Dyret 
sees ovenfra. De synes ikke at være i Stand 
til at kunne udvide eller sammentrække sig i 
nogen synderlig Grad og er ganske langsomme 
i sine Bevægelser i Sammenligning med de min- 
dre, livlige knopskydende Mavedyr. Fangtraa- 
dene er spækkede med Nældeceller, der ved 
Grunden sidder i runde Pletter, som fra Mid- 
ten til den yderste Ende flyder sammen og 
danner et Baand paa hver Side af Fangtraaden. 
De knopskydende Mavedyr er kortere, højst liv- 
lige i sine Bevægelser og kan udvide og sam- 
mentrække sig i betydelig Grad. Ogsaa disse 
har henimod Yderenden Nældeceller, der sidder 
samlede i Knuder. De knopskydende Mavedyr 
sidder i 5—6 Rader mellem Fangtraadene og 
det store Mavedyr i Midten. Dette har en be- 
tydelig Størrelse, er hvidagtig af Farve, har 
stærke indvendige paa langs gaaende Muskel- 
baand og har en betydelig Evne til at kunne 
udvide sig og trække sig sammen. Mundaab- 
ningen er især bevægelig og bedækket med 
Nældeceller. Skjønt OCentralpolypen indsamler 
Hovedparten af Føden, udfører de mindre Mave- 
dyr dog ogsaa, i mindre Omfang, den samme 
Forretning. Da disse allesammen ved sit Grund- 
parti staar i Forbindelse med Legemets Kar- 
system, gaar den Føde, som de fordøjer, straks 
over i det almindelige Kredsløb. Saavel det 
store Mavedyr som de smaa, der sidder rundt 
omkring dette, udstøder de fordøjede Æmner, 
som er blevet førte rundt i Legemet, men ikke 
kan tjene til Legemets Frnæring. Nærings- 
vædsken drives med stor Hurtighed rundt i alle 
Legemets Dele, dels ved Muskelsammentræknin- 
ger af Fordøjelses-Kanalernes Vægge, og dels 
ved Hjælp af Fimrehaar (Cilia), som beklæder 
baade Kanalernes og Mavedyrenes indvendige 
Vægge. 
Ved de mindre Mavedyrs Grund sidder — 
overensstemmende med deres Størrelse — 5 til 8 
Klasser Meduseknopper i forskjellige Udviklings- 
stadier. De smaa Meduseknopper indeholder 
allerede de ejendommelige gule OCeller, der er 
saa karakteristiske for de frit svømmende Kjøns- 
dyr*). Naar disse løsner sig fra Ammedyret, 
har de 2 rudimentære Fangtraade, og paa dette 
Stadium er deres store Lighed med saadanne 
Smaagopler som Æsuphysa og Ectopleura meget 
slaaende.  Ligesom disse har de en Række 
store Nældeceller, som naar fra Fangtraadenes 
Grund til Klokkens Toppunkt. De gule Cel- 
ler er ordnede i Grupper langs med Siderne af 
de 4 brede Mavekar saavelsom paa Overfladen 
af den korte, kegleformede Mave. Naar de 
unge Meduser bliver fri, har de en aflang Form 
med kegleformet Toppunkt. Efter et Par Da- 
ges Forløb bliver Klokken mere flad og halv- 
kugleformet. De svømmer med stor Livlighed 
med hastige Stød. Først efter Adskillelsen fra 
Moderdyret indtræder Kjønsstoffernes Modning. 
Af Æggene udvikles atter en ny Slægtfølge af 
Veleller, og saa fremdeles. Da Velellernes hele 
Bygning og Udseende er i høj Grad afvigende 
fra de almindelige, klokkeformede Vandmænd, 
men derimod Velellas kjønnede Slægt i den 
ydre Form har stor Lighed med disse, er ogsaa 
Kjønsmeduserne, før man lærte Sammenhænget 
mellem dem og den fuldvoksne Velella at kjende, 
beskrevne som selvstændige Dyr undor Navnet 
Chrysomitra. Som hos Velella foregaar ogsaa 
hos Forpita Udviklingen gjennem et Genera- 
tionsskifte. ' 
Velellernes Kappe overklæder ikke blot 
Skivens øvre og nedre horisontale Flader, men 
ogsaa Sejlet. Kappen rager lidt frem baade 
over Sejlets øverste Kant og rundt om Skivens 
Rand, saa at der paa begge Steder fremkom- 
mer en Slags Flige. Den Del af Kappen, som 
beklæder Sejlet, er af en lyserød Farve med 
en blaa Rand. Kappen selv er lidt sammen- 
trækkelig, og naarsomhelst Velellen er kastet 
over i en unaturlig Stilling eller ligger paa Si- 
den, gjør den kraftige Forsøg paa, ved Bevæ- 
gelser med Fangtraadene og med Kappens fri 
Rand, igjen at indtage sin normale Stilling. 
khizophysa og nogle andre Sifonoforer er 
i Stand til at kunne sænke sig ned under Van- 
dets Overflade og svømme tilbage til Overfladen 
igjen, men hverken Velella eller Porpita synes 
at kunne udføre saadanne Bevægelser.  Derimod 
svømmede en ung Fhysalia, som Agassiz havde 
fanget ved Tortugas, 1 forskjellige Dybder i det 
Kar, hvori han havde den. 
Alle de Veleller, som Agassiz undersøgte, 
var venstre-vendte, d. e. Sejlet gaar fra Nord- 
vest til Sydøst, naar Skivens Længdeakse stilles 
*) Lignende OCeller findes ogsaa hos andre Dyr 
saasom Radiolarier, Søanemoner, Meduser, Flad- 
orme o. fl., og der er blandt Naturforskerne 
delte Meninger om, hvorvidt disse Celler, der 
er mærkelige derved, at de indeholder Stivelse 
og Bladgrønt, er Planter (Alger), der lever en 
Slags selvstændiet Liv inde i den dyriske Orga- 
nisme, eller de er Bygningsdele af selve Dyrets 
Organisme. Ja! 163 
