lige i Syd og Nord. Agassiz talte over 2400 
døde Skiver, som var kastede op paa Tortugas 
Strand, og i dem alle var Skivens Stilling som 
ovenfor angivet. 
De yngste Stadier af Velella er meget for- 
skjellige i Udseende fra den udvoksne Velella. 
I det yngste Stadium, som Agassiz havde lej- 
lighed til at undersøge, dannede Sejlet en flad, 
elliptisk Bue, som strakte sig ud over den 
kegleformede Skive. Kappen danner en skjærm- 
formet Fremragning, under hvilken findes 8 Fang- 
traade, omtrent lige saa mange smaa Mavedyr 
og det store Mavedyr i Midten. Først 1 senere 
Stadier  øges Fangtraadenes og Mavedyrenes 
Antal, og Sejlet bliver mere kegleformet, og 
Skiven mere flad, men endnu findes ikke Spor 
af Kjønsmeduserne. Den forhen noget tvivl- 
somme Form, som Pagenstecker har beskrevet 
under Navnet Rataria, og som man har anseet 
for et Udviklingsstadium af Velella, viser Ågas- 
sis nu, er en ung øorpita. 
Den Forpita-Art, som lever ved Floridas 
Kyst, Porpita Linnæana Less., er mer beslæg- 
tet med Middelhavets P. Mediterraneana. Den 
er forskjellig fra denne 1 Størrelse, idet den 
maaler ikke mindre end 1*/s Tomme i Tver- 
maal, medens denne kun er 4—5 Linjer i Dia- 
meter.» De øvrige Forskjelligheder, som adskil- 
ler de 2 Arter, er følgende: Floridaarten har 
flere og mere tætstaaende Rynker paa Skivens 
underste Flade; den er mere ru paa den øvre 
Flade; Fangtraadene er længere, og de knop- 
skydende Mavedyr mindre. Fangtraadenes Byg- 
ning er ogsaa meget forskjellig fra Middelhavs- 
artens, idet de ender i 3 til 4 store Knuder 
med 3 paa langs stillede Rader mindre Knop- 
per, af hvilke sidste der sidder 6 i de 2 Ra- 
der, og fra 8—9 i den midterste Række. 
Som hos Middelhavsarten er ogsaa hos 
denne Skiven cirkelrund, formet som et Urglas 
med den konvekse Flade op ad og tykkest ved 
den ydre Rand. Skivens øvre og nedre Flader 
er forbundne med hinanden ved en Række af 
cirkelformede Vægge, der er fuldstændig ad- 
skilte fra hverandre. De cirkelformede Kamre, 
som saaledes fremkommer, aabner sig udadtil 
med smaa elliptiske Aabninger, der giver Luf- 
ten fri Adgang til Kamrene. —Kamrene. er 
fyldte med Luft, hvilket foraarsager Porpitas 
store Lethed. Den indesluttede Luft skinner 
igjennem Skiven og den tynde Kappe, som dæk- 
ker den, og giver Dyrets øvre Flade en stærk 
Sølvglans. 
Porpita vælter ikke saa let som Velella, 
og det Antal Individer, som kastes op paa 
Stranden af Vindene, er meget ringe i Sammen- 
ligning med den Mængde Veleller, som findes 
strandede paa Kysterne efter enhver Storm. 
Porpita har et stort Herredømme over sine 
Bevægelser. Paa Grund af den betydelige Stør- 
relse og Styrke, som de talrige, lange Fang- 
traade har, kan den let tvinge sig selv tilbage 
igjen i den normale Stilling, hvis Vinden eller 
Bølgerne har kantret den. Ved nemlig at samle 
Fangtraadene over Skiven og ved langsomt at 
kaste Kappens fri Kant op i en bestemt Ret- 
ning, og derpaa strække Fangtraadene paa en 
Side godt over til den modsatte Side helt forbi 
Skivens Midtpunkt, kan den hurtig flytte Tyng- 
depunktets Beliggenhed og saaledes tvinge Ski- 
ven tilbage i normal Stilling, hvis den af en 
eller anden Grund skulde være kommen til at 
flyde med Fangtraadene op ad. 
De store ydre Fangtraade er ordnede i 3 
til 4 uregelmæssige koncentriske Rader, indenfor 
disse. findes atter 2 eller 38 Rader mindre Fang- 
traade. Indenfor disse igjen og rundt omkring 
det store midterste Mavedyrs Grund er 5 til 6 
lignende Rader af de smaa, stærke, kjødfarvede, 
knopskydende Mavedyr. Munden hos disse er 
noget rektangulær i Form med 4 Grupper 
Nældeceller og den er i Stand til at kunne ud- 
vide sig i en betydelig Grad. Ved disse Mave- 
dyrs Grundparti findes Meduseknopper 1 alle 
Udviklingsstadier. Paa den Tid, da Knopud- 
viklingen er i sin fulde Flor, fylder disse Me- 
duseklaser fuldstændig hele Rummet mellem de 
smaa Mavedyr og meddeler den Ring, som de 
udfylder paa Skivens nedre Flade, en mørkegul 
Farve, der hidrører fra de gule Celler, som 
findes saavel langs med Meduseknoppernes rudi- 
mentære Mave som langs med Straalekarrene. 
De store Fangtraade er blaa, deres Knop- 
per er mørkere af Farve. Kappens fri Kant 
har en dejlig lysblaa Farve og danner, naar 
Dyret sees ovenfra, en blaa Ring rundt om en 
cirkelrund, blegrød Skive i Midten, den saa- 
kaldte ,hvide Plade*. Denne bestaar af et 
uregelmæssig forgrenet, svampet Væv og tydes 
af nogle som en Slags Nyre. De smaa knop- 
skydende Mavedyr sidder netop paa den Del af 
Underfladen, som dækkes af den ,hvide Plade*, 
og rundt om det store Mavedyr i Midten. 
De 2 beskrevne Arter er afbildede 1 Le- 
gemsstørrelse og med sine naturlige Farver. 
Af de indre Organers Bygning og Leje hos 
begge Arter giver Apgassiz en meget indgaa- 
ende Fremstilling, som oplyses med et stort An- 
tal Afbildninger af anatomiske KEnkeltheder. 
Men en Gjengivelse af dette Parti af hans Ar- 
bejde vilde vanskelig kunne forstaaes uden Af- 
bildninger. 
Med Hensyn til disse Dyrs systematiske 
Stilling skriver Agassiz følgende. —Kölliker, 
L. Agassiz o. a. har allerede hentydet til, at 
Velella, Porpita og Physalia er nær beslægtede 
med .Rørpolyperne (Tubularierne). Dersom vi 
sammenligner disse 3 Grupper med de øvrige 
Sifonoforer, synes Mangelen af Dækskæl og 
Svømmeklokker at adskille dem fra alle andre 
