det i Californien, men er ikke bleven eftervist 
for nogen af vore Forekomster; man har ikke 
Grund til at formode mere, end-man umiddel- 
at 
regne det usynlige Guld er omtrentlig som at 
bart ser eller ved Vaskning kan faa frem; 
tale om , Keiserens nye Klæder*. Den anden 
Forhaabning er den, at fattige Gange skal blive 
bedre, naar man kommer dybere ned i Fjeldet. 
Denne Antagelse skriver sig fra Mangel paa 
geologisk Begreb, idet man tænker sig Jordens 
Overflade som noget givet. Dette er ganske 
urigtigt; thi allerede en flygtig geologisk Un- 
dersøgelse lærer, at den nuværende Overflade en- 
gang har ligget dybt 1 det Indre, og at store 
Masser ovenpaa hvilende Fjeld, sandsynligvis flere 
Tusinde Meter, er tæret væk i Tidernes Løb. 
Nogle af Gangene har ligget forholsvis meget dybt, - 
Om man nu i en Grube 
ved Minering kommer 20 Meter dybere eller ei, 
andre forholdsvis mindre. 
saa kan dette ikke ansees for at have nogen 
Betydning. —Sandsynligheden taler for, at en 
fattig Forekomst vil vedblive at være fattig, og 
Ved foreløbige Undersø- 
gelsesarbeider bør man først og fremst, ved at 
grave Jord og andet løst Materiale bort blotte 
Gangene i deres hele horisontale Udstrækning. 
en rig at være rig. 
Finder man da noget lovende Punkt, kan man 
der begynde at ,gaa paa Dybet*. 
en Muldvarp at grave sig ned, der hvoren Gang 
tilfældigvis er blottet, er lidet fornuftigt, aller- 
mindst naturligvis da, naar man i Overfladen al- 
deles intet værdifuldt Stof har seet. 
Forfatterens Opfatning- af Forholdene paa 
Bømmeløen i det Hele er den, at der ingen Ud- 
sigt er til californiske eller australiske Rigdomme, 
men at man tør nære berettiget Haab om, at 
med Fordel skal 
Gruber, der vil blive at stille i Klasse med vore 
bedre Bergverker. 
Det er at ønske, at indenlandske Kapitali- 
ster vil anvende Penge paa under kyndig Le- 
delse at undersøge Guldforekomsterne, ikke for 
at spekulere med dem, men i den Hensigt, hvis 
nogen viser sig lønnende, virkelig at drive dem. 
der kunne drives nogle faa 
Derimod kan man ikke nære noget tilovers for 
den vilde Skjærpehandel og Aktiespekulation, 
der kun er til Fordel for de fiffige Hoveder, som, 
for at bruge et mildt Udtryk, ,forstaar at be- 
nytte sig af Folks Godtroenhed*. Den, som ikke 
har været1 Égnen og staar Forholdene nær, har 
Straks som 
150 
allerstørste Udsigt til at blive narret. For blot 
at nævne et Eksempel paa, hvorledes dette kan 
gaa for sig: Man har solgt Andele 1 saakaldte 
Guldskjærp, der har ligget saa nær indved an- 
dre ældre Skjærp, at de, naar disse sidste er 
blevne udmaalte, er komne til at ligge inden- 
for disses Felt. — Forresten tør man vel haabe, 
at de nedslaaende Erfaringer, man har gjort ved 
Eidsvolds Gudværk, og al den Humbug, som har 
aabenbaret sig i Anledning af Sølvfundene i 
Nordland, maa have gjort Folk forsigtige lige- 
overfor Sølv- og Guld-Gruber. De to sidstnævnte 
Metaller forekommer sparsomt i Naturen, og Ud- 
sigten til at tjene paa en Guldgrube kan vel 
være omtrent den samme som til at tjene paa 
en anden Grube f. Eks. Kobbergrube. Man maa 
ikke lade sig bestikke af Ordet — Guld. 
Hansteens videnskabelige Virksomhed. 
Christopher Hansteen indtager en af de 
første Pladse blandt de Mænd, som 1 den før- 
ste Del af vor nuværende Selvstændigheds- Pe- 
riode bidrog saa kraftigt til at fremme Natio- 
nens aandelige Væxt og til at skaffe den andre 
Nationers Agtelse. Han kom efter flere Aars 
Ophold i Danmark tilbage her til Landet — efter 
den bekjendte eventyrlige Seilads i aaben Baad 
fra Kjøbenhavn, hvorunder han holdt paa at 
komme i engelsk Fangenskab, men hvorom for- 
øvrigt maa henvises til hans ,, Reise-Erindringer "— 
et Par Maaneder efter Fidsvoldsværkets Fuld- 
endelse i 1814, for at tiltræde sin Post ved det 
kun 3 Aar i Forveien oprettede Universitet. 
Det Tryk, hvorunder Landet dengang og længe 
efter arbeidede, lagde sig tungt over alle dets 
Borgere og ikke mindst over Videnskabens Dyr- 
Vistnok er ikke alle Videnskaber 1 lige 
Grad afhængige af de ydre Omstændigheder; i 
kere. 
nogle kan man klare sig langt ved den blotte 
Tænkning; men den, som vil stille Spørgsmaal 
til Naturen, vil sjelden faa Svar, naar han spør- 
ger blot i Tanken. Hansteen var Naturforsker; 
men naar man sammenholder det, han har ud- 
rettet, med de ydre Midler, som stod til hans 
Raadighed, maa man sande det Ord, som engang 
» Den 
er udtalt af en amerikansk Astronom: 
