152 
maatte Hansteen begynde med at gjennemgran- 
ske alle opdrivelige Reisebeskrivelser fra de nord- 
lige Lande og Have for at efterspore magneti- 
ske Observationer.  Medens han holdt paa med 
disse Undersøgelser, udsatte det danske Viden- 
skabernes Selskab en Prisopgave: Kan man for- 
klare Jordens magnetiske Særsyn af en enkelt 
Magnetaxe, eller nødes man til at antage flere? 
Det følgende Aar indleverede Hansteen Besva- 
relsen, som blev godkjendt, men som paa Grund 
af Lardets forstyrrede Pengevæsen ikke kunde 
blive trykt paa Selskabets Foranstaltning. Først 
Sted. 
Mathematikere har siden Keplers og Newtons 
Tider 
at følge Planeterne i deres fineste Bevægelser 
I Fortalen siger han bl. andet: ,, Europas 
alle vendt sine Øine mod Himmelen for 
og gjensidige Perturbationer; det var at ønske, 
at de nu en Tidlang vilde sænke sit Blik mod 
Jordens Centrum, thi ogsaa der er Mærkværdig- 
heder 
stumme Sprog om Bevægelser 1 sit Indre, og 
at skue. Jorden taler i Magnetnaalens 
forstod vi ret at tyde Polarlysets Flammeskrift, 
saa vilde den være os ikke mindre lærerig.* 
Efter at have meddelt Observationerne af 
r===— 
«SMESTn Ulip- sa 
flere Aar efter Hansteens Ansættelse ved Uni- 
versitetet i Christiania (nemlig i 1819) blev Skrif- 
tet 1 udvidet Skikkelse og oversat paa Tysk 
udgivet med Understøttelse af Karl Johan un- 
der Titelen: 
netismus der Hrde. 
I dette fundamentale Værk har han ikke 
alene meddelt Resultaterne af sine egne og an- 
dres Observationer, men tillige udviklet en fuld- 
stændig Theori for Jordens magnetiske System, 
bestemt til paa Forhaand at kunne beregne Mag- 
netnaalens Misvisning og Heldning og Jordmag- 
netismens Styrke eller Intensitet paa et givet 
Untersuchungen tiber den Mag- 
Elektrisk Eksperiment i det 18de Aarhundrede. 
Misvisningen og deraf udledet dens successive 
Forandringer fra Aar 1600 til 1800 (anskuelig- 
gjort ved Karter), dernæst Heldningen og det 
lille, man dengang vidste om Intensiteten, gaar 
han over til Bestemmelsen af de fire Konver- 
geuspunkter for Misvisningen eller de Punkter, 
to paa hver Halvkugle, mod hvilke Kompasnaa- 
len peger hen paa de forskjellige Steder af Jor- 
den; ligeledes beregner han deres Bevægelse, saa- 
vidt det lader sig gjøre af de tarvelige Data. 
Derefter kommer den theoretiske Del af Arbei- 
det. Ved 
at lade mathematiske Undersøgelser og Experi- 
Han tager Tingen fra Grunden af. 
