hvori det nævnte Brev oplæstes; Referatet en- 
»Å la lecture de cette lettre M. 
de Humboldt fit une grimace, comme pour indi- 
der saaledes: 
quer quil n'avait jamais partagé 1 opinion que 
» Detta 
sednare tillågg gör jag blott för at Hr. Prof. 
M. Hansteen vient d'abandonner.* — 
må få, såsom jag, skratta deråt* — tilføier Ber- 
zelius. 
Her kan i Parenthes bemærkes, at Hum- 
I 
det ovenfor omtalte Brev til Gauss omtaler han, 
boldt en Tidlang ikke var Hansteens Ven. 
at Humboldt feilagtig var bleven anført som den, 
der først havde anstillet Observationer af Jord- 
magnetismens Styrke (se ovenfor), og raillerer 
derpaa over Humboldts Tilbøielighed til at for- 
syne tarvelige Resultater med pompøse Indled- 
ninger. Han tilføiler dog, at han muligens er 
noget partisk, da Humboldt altid havde behandlet 
ham med ,,en vis fornem Tilsidesættelse*, hvortil 
han ingen Grund kunde indse. Imidlertid findes i 
Observatoriets Arehiv to Breve fra Humboldt (af 
en senere Dato) hvori udtales den største Høi- 
Da 
Humboldt skrev en meget gnidret og utydelig 
agtelse for Hansteen og hans Arbeider. 
Haand, som skaffede Hansteen meget Bryderi at 
tyde, saa har han vedlagt Kopier paategnet: 
Forsøg til Dechiffrering af 2de Breve fra Alex. 
Humboldt. 
Dechiffreringen kun delvis er lykkedes ham; et 
Som et Kuriosum kan tilføies, at 
Sted, som forresten kun indeholder Komplimen- 
ter, er afskrevet saaledes, at det ingen Mening 
giver. 
Efter Hjemkomsten fra Sibirien arbeidede 
Hansteen rastløs videre med Studiet af de mange 
komplicerede Fænomener, som Jordens Magne- 
Der gik i den Tid sjelden 
noget norsk Orlogsskib ud paa et længere Togt 
tisme frembyder. 
uden at Officererne blev udrustet med Hansteens 
magnetiske Instrumenter. Efterat det magneti- 
ske Observatorium i 1841 var oprettet og forsynet 
med Gaussiske Apparater, kunde han lettere end 
forhen undersøge Forandringerne i Misvisningen 
Allerede før dette, 
altsaa medens han endnu væsentlig arbeidede 
og Intensiteten i Christiania. 
med sit Svinge-Apparat, begyndte" han at mærke 
periodiske Forandringer i Intensiteten. I 1840 
troede han at have fundet en Periode paa ca. 
19 Aar, som han satte i Forbindelse med Peri- 
oden for Qmløbet af Maanebanens Knuder; her 
har han dog rimeligvis havt vel stor Tillid til 
156 
sin magnetiske Cylinders Uforanderlighed. Der- 
imod havde han allerede længe før fundet, at 
den horizontale Intensitet har en daglig Peri- 
ode, nemlig et Minimum omkring Kl. 10 For- 
middag (lidt forskjellig efter Aarstiden) og et 
Maximum omtrent en Time før Solnedgang, samt 
at denne daglige Forandring er betydelig større 
Han arbeidede 
meget paa at finde de tre magnetiske Konstan- 
om Sommeren end om Vinteren. 
ter paa forskjellige Steder i Europa udtrykt som 
Funktion af Tiden for derved at kunne beregne 
dem paa Forhaand. Ved at reducere alle sine 
Observationer af den magnetiske Helding fra 
1828 af til et og samme Tidspunkt fandt han 
i1858 en særdeles vel udpræget Periode paa 
lidt over 11 Aar. 
Fearnley dette Resultat, gjorde han mig opmærk- 
Da jeg viste Lektor 
som paa følgende Undersøgelse af Prof. Rudolf 
Wolf: Neue Untersuchumg iiber die Periode 
der Sonnenflecken und ihre Bedeutung, Bern 
1852, hvoraf sees, at han for disse har fundet 
en Periode paa l1'/y Aar, og at Minimum af 
Flekkerne er indtruffet i Aarene 1811, 1822, 
1833 og 1844, hvilke Tidspunkter falde nær 
sammen med ovenstaaende.* (H. havde nemlig 
fundet et Minimum af Helding i 1832, 1844 og 
1856). 
Sabine allerede tidligere havde formodet en cau- 
Videre gjør han opmærksom paa, at 
sal Forbindelse mellem Solpletterne og de ure- 
gelmæssige Forstyrrelser i Jordmagnetismen, da 
begge havde værét i mærkeligt Tiltagende fra 
1843 til 1848. å 
Senere har det som bekjendt vist sig, at 
denne af Tyskeren Schwabe opdagede Solplet- 
Periode er af indgribende Betydning for alt, hvad 
der vedrører Jordmagnetismen. 
De videnskabelige Resultater af den sibiri- 
ske Reise maatte vente længe paa sin Offentlig- 
gjørelse; det skete først i 1863 gjennem Viden- 
skabsselskabet i Christiania. 
Titelen ,Resultate magnetischer, astronomischer 
Bogen, som bærer 
und meteorologiseher Beobachtungen auf einer 
Reise nach dem östlichen Sibirien in den Jahren 
1828— 1830, von Professor Christoph Han- 
steen und Lieutenant Due*, og som er forsynet 
med tre Karter til Belysning af de magnetiske 
Elementer i Europa og Asien, danner en vær- 
dig og smuk Afslutning paa Hansteens Bidrag 
til denne Del af Videnskaben og paa hans viden- 
skabelige Bane overhovedet. Han var da i en 
