Alder af 79 Aar. Han kunde ved at sammen- 
ligne Videnskabens Stilling da og paa den Tid 
han begyndte, i Sandhed være stolt ved at over- 
Del af Fremskridtet, skyldtes 
ham, baade direkte ved hvad han havde udret- 
skue den som 
tet, og indirekte ved hvad han havde bragt an- 
dre til at udrette. 
Derimod var en mere populær Beretning 
I flere 
Aargange af ,Norsk Folkekalender* havde Han- 
steen fra 1849 af meddelt Brudstykker deraf; 
disse havde en Tysker Sebald med Forfatterens 
om Reisen udkommet noget tidligere. 
Samtykke oversat og udgivet i 1854. Der var 
en Tid Tale om to tyske Udgaver, hvoraf den 
ene skulde være bestemt for Rusland, da enkelte 
i Originalen omtalte Ting kunde tænkes at vække 
Imidlertid 
En ved Observatoriet 1 
Mishag hos den russiske Regjering. 
blev det ved den ene. 
Pulkowa ansat svensk Astronom fortæller i et 
Brev til Hansteen, at en Censor, som havde 
været paa Besøg i Pulkowa i Julen 1854 og 
seet Bogen der, ytrede sin Forundring over, at 
den var sluppet helskindet gjennem Censuren, 
da det var ham bekjendt, at Uddrag deraf, som 
havde forekommet i tyske Aviser, var blevet 
strøgne — ,utklippta eller utsudlade, såsom bru- 
ket år.* 
11859 udkom den fuldstændige norske Ud- 
gave under Titelen Reise-Hrindringer; den in- 
deholder foruden Reisen i Sibirien Beretning om 
Bergensreisen i 1821 og Forfatterens Autobio- 
grafi. OQgsaa paa Fransk blev Bogen oversat. 
Det slaar neppe feil, at en Del af Han- 
steens store Berømmelse udenfor de egentlige 
Fagmænds Kreds maa tilskrives denne Bog. Den 
hører til de ikke meget talrige Bøger, som man 
med Fornøielse kan tage ud af Hylden med faa 
Aars Mellemrum og læse op igjen: den er in- 
teressant ved den skarpe Opfatning og 1 høi 
Grad underholdende ved de mange indflettede 
Smaahistorier og humoristiske Bemærkninger. 
Omtrent samtidig med den norske Udgave ud- 
kom en dansk Oversættelse af Beretningen om 
en Reise, som Humboldt udførte i det østlige 
Rusland samtidig med, at Hansteen var i Sibi- 
rien; begge Reiser gik for en Del gjennem de 
samme Egne. En Sammenligning ligger derfor 
nær — de ligner hinanden som Ild og Vand. 
Som Astronom udrettede Hansteen mindre 
end som Fysiker; dette har dels sin Grund i 
hans store Forkjærlighed for Studiet af Jord- 
magnetismen, dels deri at hans Observatorium 
fra 1815 til 1833 bestod i et Skur ved Foden 
af Akershus Fæstning; da det nye Observatorium 
kunde tages i Brug var han næsten 50 Aar. Til 
Tidsskriftet ,Astronomische Nachrichten*, stif- 
tet i 1893 af hans Ven Schumacher i Altona, 
har han dog leveret en lang Række Artikler, 
dels Meddelelse af Observationer, dels Afhand- 
linger. Den mest bekjendte af disse omhandler 
den Solformørkelse, som ifølge Snorre Sturlasons 
Beretning i Olaf den Helliges Saga indtraf un- 
der Slaget ved Stiklestad. Hansteen fandt, 
der den 31te August 1030 havde været en Sol- 
formørkelse, som var total paa Stiklestad, me- 
at 
dens Sagaen sætter Slaget til 29de Juli; men 
da Sagaen paa flere Steder omtaler Mørket og 
den Indflydelse, som det havde paa Slagets Gang, 
saa slutter Hansteen, at Kongens Helgendag, 
som var den 29de Juli, senere feilagtig er ble- 
ven antaget for at være hans Dødsdag. — For 
Astronomien blev denne Afhandling af adskillig 
Den engelske Astronom ÆÅry, i 
mange Aar Bestyrer af Observatoriet i Green- 
Betydning. 
wich, siger i et Brev til Hansteen, at han an- 
ser Formørkelsen ved Stiklestad for værdifuldere 
end nogen anden, han kjender, til Rettelse af 
Maanebanens Elementer, fordi Stedet er saa skarpt 
bestemt og Skyggen saa liden. 
I 1849 udgav Hansteen i Forbindelse med 
Prof. Fearnley et Universitetsprogram indehol- 
dende Beskrivelse af Observatoriet i Christiania 
og Bestemmelse af dets Beliggenhed. Længden 
var bleven bestemt ved i 1847 at foretage en 
Række Chronometer-Forsendelser mellem Christi- 
ania og Kjøbenhavn, hvilket sidste Sted gjen- 
nem Altona var sammenknyttet med flere euro- 
pæiske Hovedpunkter. 
Hansteens Post som Direktør for den geo- 
grafiske Opmaaling skaffede ham rimeligvis ofte 
nok at bestille, da han var det eneste videnska- 
belige Medlem af Direktionen. I hvor høi Grad 
han her havde vundet sine Kollegers og Under- 
givnes Hengivenhed kan sees af et Brev fra den 
daværende Kontorchef Major Vibe, skrevet Da- 
gen efter at Hansteen i 1858 havde tilkjende- 
givet, at han paa Grund af sin fremrykkede Al- 
der vilde søge sin Afsked. Brevet udtrykker 
den dybeste Sorg over dette Budskab; Vibe er- 
klærer bestemt, at ogsaa han vil trække sig til- 
