Kommunikationsmidlerne, som i de senere Aar 
I en væsentlig Grad ere forbedrede, er, som en 
Følge af alt dette, den tidligere, man kunde 
gjerne sige som Lykkespil drevne, Korndyrkning 
allerede i en væsentlig Grad indskrænket og vil 
i den nærmeste Fremtid sandsynligvis blive det 
endnu mere. 
Paa mangfoldige Steder og navnlig i de 
høiere liggende Fgne sammenhober der sig, i 
Løbet af Vinteren, paa den dyrkbare Jord store 
Snemasser, med hvis Smeltning det ofte kan 
vare saa længe, at det overskrider den for 
Stedet passende Tid til Jordens Bearbeidning 
og Udsæden. Da enhver Dag, som paa denne 
Maade tabes om Vaaren, formindsker Sandsyn- 
ligheden af en heldig Høst, er det af Vigtighed 
saa snart som mulig at faa Jorden fri for Sne. 
Til dette Øiemed strør man Jord, Aske, Grus 
eller Sand paa Sneen, der saaledes smelter meget 
hurtigere end naar den overlades til sig selv %9). 
Paa enkelte Steder i Schweiz, f. Eks. i Qetzthal 
ved Heiligkreuz (5386" — 1690 m. o. H.), bru- 
ger man til det samme Øiemed ogsaa Jord, men 
i Chamounydalen lægges tynde Plader af en 
mørk, skiferartet Gneis udover Sneen, som der- 
ved kommer til at smelte hurtigere. Om Som- 
meren finder man disse Plader opstillede langs 
Veiene 9). 
I Sverige kan man sætte Byggets Polar- 
grænse omtrent ved Fnontekis (681/,%); men det 
kan der dog neppe betragtes som aarvist. I 
Qviekjoek (67* 8, 960' — 300 m. o. H.) saaes 
Byg i Slutningen af Mai eller Begyndelsen af 
Juni og høstes i Slutningen af August eller Be- 
gyndelsen af September. Det giver gjerne 4— 
6 Fold; men i de nordligste Egne af Sverige 
ødelægges Bygget ikke sjelden af Nattefrost. 
I Finland dyrkes Byg saa langt mod Nord- 
ost som til Landsbyen Kyroe ved Ivalojoki's 
Udløb i Enare (689 46") og mod Nordvest til 
Enontekis (681/39), paa Grænsen mellem Finland 
og svensk Lapmarken >); men paa disse høie 
Breddegrader mislykkes det dog ikke sjeldent, ja 
endog 1 Sodankylå Prestegjeld i Kemi Lap- 
mark (67"/>%) ødelægges det ofte af Frost). 
Paa Karelstranden synes Byg at være temmelig 
80) Povel Juel. En god Bonde. Kjøbenhavn. 
1722. Pag. 102. P. F. Suhm i Throndhjemske Sam- 
linger udgivne af Philaletho. Throndhjem. 1762. 2. 
B. Page. 172. Hans Strøm. Physisk og oekono- 
misk Beskrivelse over Fogderiet Søndmør. Sorø. 1762. 
1. D. Pag. 339. P. F. Suhm. Om Oekonomien, sær- 
deles Norges. Kjøbenhavn. 1771. Pag. 17. P. F. 
Suhm's samlede Skrifter. 6. D. Kjøbenhavn. 1790. 
Pag. 359. Topographisk Journal for Norge. 10. Bd. 
33te Hefte. Pag. 90. — *) H. Christ. Das Pflan- 
zenleben der Schweiz. Zurich. 1879. Pag. 250. — 
%) K. E. F. Ignatius. Le Grand-Duché de Finland. 
Helsingfors. 1878. Pag. 17. Tab. 3. — %) Göran 
Wahlenberg. Geografisk och ekonomisk Beskrif- 
ning om Kemi Lappmark. Stockholm 1804. Pag. 75. 
185 
aarvist ved Suokelå henimod Polarcirkelen *). 
I det indre af Rusland falder Byggets 
Polargrænse i Omegnen af Mesen (65%/1%) %). 
Paa Ural gaar Byggets Polargrænse kun 619 
og paa denne Bredde, holder den sig østover til 
Lenafloden. Herfra gaar Grænsen lidt mod Nord 
til Jakutsk (629), men videre østover synker den 
stadig, indtil den ved Udskoj-Ostrog (54*/>9) nær- 
mer sig det Ochotske Hav. Selv i det indre 
af Kamtschatka kan man ved 55 —549 enda dyrke 
Byg; men dette er forgjeves prøvet ved 57? 
paa Vestkysten af Nord-Amerika.  Eftersom man 
kommer ind 1 dette Land, stiger dog Byggets 
Polargrænse lige til 65"; men længre østover 
synker den igjen ved Indsjøen Athabasca til 609, 
ja østlig for Winnipeg gaar den endog lige ned 
til 509 59). I Nord-Amerika synes Byg ikke at 
have været dyrket før 1626 ved New-York ). 
Efter hvad her er sag, tgaar saaledes Byg- 
gets Polargrænse længre mod Nord i Amerika 
end i Sibirien. Ved Fort Simpson (629), der 
ligger paa samme Bredde som Jakutsk i Sibirien, 
saaes Byg 1 den anden Halvdel af Mai og mod- 
nes i tre Maaneder; men endnu ved Fort Nor- 
man (659) giver det i varme Sommere et ret 
godt Udbytte. Man kan der ogsaa dyrke Po- 
teter og flere Slags Kjøkkenvekster. I Amerika 
kan man sætte den 65de Breddegrad som Polar- 
grænse for Agerbruget. I Jakutsk har man 
vistnok en høiere Sommervarme end paa det 
her nævnte Sted i Amerika, og dersom denne 
alene skulde gjøre Udslaget, maatte Korngrænsen 
i Sibirien gaa omtrent 6 Breddegrader længre 
mod Nord end Erfaring viser, at den nu gjør. 
Grunden til denne store Forskjel kan derfor 
alene søges i Vinterkulden. Da Jorden fry- 
ser til en langt større Dybde i Sibirien end i 
Amerika, kan den i hint Land i Løbet af Som- 
meren heller ikke tø op til en saa stor Dybde 
som 1 dette. Ved Jakutsk har man fundet, at 
Jordskorpen aldrig tør op til en større Dybde 
end 3 (94cm.), medens den ved 659 i Amerika 
tør op lige til 11" (3.45 m.). Den høiere Som- 
mervarme kan saaledes ikke erstatte den For- 
sinkelse i Vegetationen, som fremkaldes af den 
kolde Jordbund %). 
I Aaret 1835 avledes der i Norge 407504 
Tønder (566430 hl.) Byg og denne Avl var 
1875 gaaet op til 984624 Tønder (13868627 hl.). 
Byg dyrkes nu som Hovedsæd 1 alle Fjeldbyg- 
der i det Søndenfjeldske (omtrent fra 400—450" 
125—141 m. o. H.) og i'det Nordenfjeldske noget 
%) Ludvig K. Daa. Skisser fra Lapland, Ka- 
relstranden og Finland. Kristiania. 1870. Pag. 148. 
— %) A. G. Scehrenk. Reise durch die Tundren der 
Samojeden. Dorpat. 1848—54. 2. Th. Pag. 445. — 
%) A. v. Middendorff's Sibirische Reise. 1864. 
Bd. IV. Th. 1. Pag. 702—7. — %) Dr. A. Pet er- 
mann. Mittheilungen &c. 1856. Pag. 418. — %) A. 
Griesebach. Die Vegetation der Frde. Leipzig. 
187212. Bd. Pag. 241. 
