14 
Ossa prootica gränsa med sin öfre, främre del till o. 
alisphenoideum; med den nedre begränsa de utåt ett större, 
ovalt foramen; deras öfre, något utbredda kant täckes af o. 
pleroticum och 0. sphenoticum, och nedåt hvila de på den 
utbredda delen af o. parasphenoideum. Tillfölje deraf att o. 
opisthotica (o. petrosa Cuv.) saknas?), blir prootiska benens 
förbindelse bakåt mera vidsträckt, så att deras begränsning 
här bildas af både o. pterotica, o. exoccipitalia och o. ba- 
stoccipitale.  Egendomligt är, att o. basioccipitale till så vä- 
sentlig del ingår i denna begränsning, då det nemligen med 
hela sin främre kant deltar i densamma, Exoccipitalbenens 
betydelse som bakre gränsben är deremot mindre, då de 
blott med sin stora, framåt rigtade process nå o. prootica. 
Jemförelsevis ringa är också den del, hvarmed ofvanom op. 
exoccipitalia o. pterotica stöta till det öfversta partiet af de 
ifrågavarande benens bakre kant. 
De framom o, prootica liggande 
Ossa alisphenoidea (0. orbitosphenoidea Owen, ale or- 
bitales s. parve Cuv.) likna de föregående i form, men äro 
betydligt mindre och svagare. De platta, skifformiga utskot- 
ten utgå här ifrån öfre kanten, sträckande sig inåt, dock 
utan att nå tillräckligt långt för att med hvarandra bilda 
sutur. De tjena som underlag för de pterotiska och frontalbe- 
nen. Ungefär från midten af dessa utskotts undre sida ned- 
skjuter en temligen stark crista till benens nedre kant, der 
den slutar i en process. Båda de inre ytorna deltaga i hela 
sin utsträckning i hjernkavitetens begränsning. Alisphenoid- 
benens gräns framåt utgöres af de stora pannbensutskotten och 
en liten del afo. basisphenoidea, nedåt af o. parasphenoidea och 
bakåt af o. sphenotica. Vid pass halfva den bakre kanten 
bildar den inre gränsen för det stora ovala foramen, hvars 
') Hist. nat. des poissons. Tome I. sid, 324: rocher — — —; S0U- 
vent aussi il manque entierement, comme dans le brochet, la carpe, I'an- 
guille. 
BYT CA Se TS 
