9 
ring och på den yttre, en dylik kortare och bakåt vidgad, 
tjenande som artikulationsränna för o. hyomandibulare, hvil- 
ken ränna något bakom midten är försedd med en grund, 
men väl markerad ledgrop för samma artikulation. Dess 
inre yta ingår med en liten del i akustikkavitetens vägg 
och företer för mottagandet af en semicircularkanal en lång 
djup urhålkning, med en öfver dennas midt gående rak ben- 
brygga, motsvarande bågen hos o. epiotica och exoccipita- 
lia.. O. pterotica bilda tillsammans med o. sphenotica den 
öfre kranialytans sidobegränsning och sträcka sig med sin 
främre smalare del ända fram till det brosk, som motsva- 
rar öfversta infraorbitalbenet. Deras underlag utgöres af 
0. exoccipitalia, prootica, alisphenoidea och frontalia, hvilka 
sistnämnda de mot vanliga förhållandet afstänga från o. sphe- 
notica. Utåt är deras rand fri, utom vid midten, der o. 
sphenotica utgöra deras yttre gräns. 
Alla de i det föregående beskrifna benen ingå i bild- 
ningen af kraniets vertikala basalyta, hvilken utom basiocci- 
pitalbenets exkavation företer tvenne andra, mera oregelbundna 
konkaviteter, en på hvardera sidan om foramen magnum. 
Dessas gräns utgöres inåt af de bakåt rigtade skifformiga 
utskotten af o. exoccipitalia jemte de posteromediana af o. 
epiatica, uppåt och åt sidorna af de breda posterolateral- 
och "externalprocesserna, förutsatt att man anser 0. exocci- 
pitalia ingå i bildningen af de sednare. Till sin omkrets 
har hela den bakre, vertikala ytan formen af en nära dub- 
belt så bred som hög ellips, af hvilket förhållande framgår, 
att ålkraniet är betydligt nedplattadt. Af de vid denna ytas 
kant belägna processer utmärker sig ingen för någon större 
utsträckning och de nå alla nästan lika långt bakåt. 
Af de ben, som bilda hjernkavitetens tak intaga 
Ossa parietalia ett framstående rum, i det de af det- 
samma utgöra största delen, Deras plats är framom 0. epto- 
