Å 
I sin helhet betraktade kunna de sägas bilda en fyrkant, 
försedd med trenne större och två mindre utskott, och kon- 
kaveringarna mellan dessa af mer eller mindre oregelbun- 
den beskaffenhet. Af de tre förstnämda utskotten utgå 
tvenne från benens bakre yta. Det yttre af dessa, som är 
längst och spetsigast, är rigtadt bakåt och utåt ach lägger 
sig nedom de af o. pterotica bildade breda, posteroexternala 
utskotten; det inre bildar tillsammans med den motsvarande 
delen af parbenet förmedelst bakåtrigtade skifvor det cirkel- 
segment, som utgör den öfre och laterala begränsningen af 
foramen magnum. Af de mindre utskjuter ett på hvardera 
sidan af o. basioccipitale och har formen af en spetsig stilett, 
som oaktadt sitt läge ej har någon del i artikulationen med 
atlas. Hos många andra fiskar, t. ex. Percoiderna äro dock 
0. exoccipitalia utrustade med zygapophyser för denna arti- 
kulation. De återstående processerna, en större och en min- 
dre, befinna sig på främre ytan, och af dem skjuter den 
förra och yttre med trubbig spets framåt till o. prooticum 
och begränsar här utåt en del af saccus wvestibuli; den sed- 
nare har sin plats vid inre sidan af den förra och är jem- 
förelsevis obetydlig. Af konkaviteterna är den, som befin- 
ner sig på inre ytan och nedtill begränsas af den stora pro- 
cessen samt är belägen vid sidan af foramen magnum, den 
väsentligaste. Den har formen af en i vertikal rigtning gående 
ränna, öfver hvars öfre ända ett smalt benparti är bågfor- 
migt böjdt. Denna konkavitet tjenar som receptaculum för 
en del af den bakre och yttre semicircularkanalen af den 
stora hörselapparaten. Vid basen af den ofvannämda yttre 
och mindre processen öppnar sig på kraniets undre sida ett 
temligen stort foramen, hvilket tjenar till genomgång för 
nervus vagus. O. exoccipitalia gränsa nedåt till o. basioccipi- 
tale, framåt med en liten del till o. prooticum, och upptill 
täckas de af o. epiotica och pterotica, hvilka sednare äfven 
utgöra deras sidobegränsning 
