sidorna löldas af o. ke IN inden hvilar det ; lvis vis. 
på 0. parasphenoideuwm , som med en dubbel gomphosis i in en 
skjuter i detsamma, lemnande utom den ofvannämda existan 
stora sidopartier synliga. Med sin bakre kant stöter det tl 
0. prootica, isynnerhet till dessa bens horizontala delar. . 
Os supraoccipitale (0. occip. superius I. 0. interparie- 
kdäld Cuv.) är ovanligt litet, af en rhomboidisk, plattad i orm 
och saknar helt och hållet en crista, som hos flertalet a = 
dra fiskar ntmärker detsamma och plägar skilja de tvenne j 
o. parietalia, hvilka här till endast en tredjedel af sin längd- 
utsträckning baktill äro jemförelsevis obetydligt aflägsnade K 
från hvarandra. Med sin bakre, mera tillspetsade ända bil- 
dar det tillsammans med de under detsamma liggande ut- 
skotten från o. epiotica den här obetydliga, men - | 
bakåt och något uppåt rigtade posteromediana processen. 
Ofvantill täckes det af o. partietalia, hvilka af detsamma ka 
lemna endast ett smalt midtelparti och bakre spetsen syn- 
liga. Framåt når det ej på långt när o. frontalia, ett iör- 
late: som ej är det vanliga. Dess begränsning under- 
till och på sidorna bildas fullständigt af o. epiotica, hvadan - 
det ovanligt nog ej kommer i ringaste beröring med 0. ex- 
occipitalia. Enligt Cuvier?) skulle 0. supraoccipitale från 
hvarandra skilja de båda o. epiotica. Antagligen har han - 
kommit till denna fullkomligt origtiga uppfattning, tillfölje 
deraf, att han ej hos M. anguilla undersökt ifrågavarande fö 5 
hållande, utan af densammas många likheter med: AM. co ger 
slutit sig till äfven denna. fa 
JM 
i ' 
Ossa exoccipitalia (0. occip. lateralia Cuv.) äro de af 
hufvudets ben, som förete den mest oregelmessiga förts 
2 å 
D) Legons danat. comp. tome II sid. 644: L'inter-pariétal est extré- 
mement petit, séparant l'un de V'autre les deux occipitaux externes — —. 
Och på följande sida: IT'anguille est tout å fait semblable au congre — 
