Os basioccipitale (0. occip. basilare Cuv.); hvilket är 
det nedersta af de ben, som bilda kraniets bakre, vertikala 
del, har en aflång, oliksidigt fyrkantig form. Baktill är 
det smalare, men rundadt och massivt samt försedt med 
en djup konisk exkavation för artikulationen med atlas, 
framtill deremot bredare och tunnare. Den öfre ytan är 
utmärkt genom trenne starka, framåt öppna, rännformiga 
fördjupningar, af hvilka den mellersta, jembreda, är den 
längsta, sträckande sig bakåt till foramen magnum och för- 
lorande sig i benets bakre, tjockare del. I denna ränna, 
hvilken på båda sidor är begränsad af höga criste, har me- 
dulla oblongata sin plats. De tvenne kortare sidorännorna, 
hvilka utåt äro begränsade af den upphöjda, kamformiga 
yttre randen, äro bredast framtill, afsmalna bakåt och tjena 
« att upptaga en del af den säck, som innesluter otholiten. 
På undre ytan finnas tvenne smalare rännor, skiljda af en 
baktill något bredare, framåt afsmalnande crista. Dessa 
rännor utfyllas af den bakre gaffelformigt klufna delen af 
0. parasphenoideum nästan till kanten af den ofvannämda 
exkavationen, lemnande cristan efter hela sin längd synlig. 
Den främre, breda, framåt mycket trubbvinkliga kanten är 
delvis jemn, delvis egande ett sargadt utseende... Vid be- 
nets bakre, förtjockade ända har jag hos en del äldre exem- 
plar iakttagit ett vid hvardera sidan af ledgropen befintligt 
fint spetsigt utskott; detta dock mera sällan framträdande. 
O. basioccipitale begränsar med sin bakre och öfre kant fo- 
ramen magnum nedtill, hvilket deremot icke är förhållandet 
hos en del andra fiskslägten, sådana som Cyprinus och Salmo, 
hos hvilka det af 0. exoccipitalia utestänges från denna 
U| 
