A Balaton-videki növenyfenologiai megfigyelesek eredmenyei. 47 
adatok azonban nem vägnak olyan pontossäggal, hogy a viritäsi idö szerint valö 
sorrend a hömersek szerint valö sorrendnek is minden izeben megfelelne. Ilyen 
praeczizitäs nem is värhatö, hiszen a megfigyelesek a legnagyobb gond £&s figyelem 
mellett sem vegezhetök exakt pontossäggal es ehhez jäarul meg az is, hogy a hö- 
mersek csak legföbb, de nem egyedüli tenyezöje a viritäsnak. 
A mellekelt terk&ep az .emlitett fas növenyek viritäsi idejenek kezdetere vonat- 
kozö megfigyelesi adatok alapjan — hosszas szämitäs üUtjan — nyert fenologiai 
vegeredmenyeket foglalja magäban. 
Ältalänos következtetösek gyanänt kiemelhetök a következök: 
A Dunäntuülon a viritäs ideje a Duna es Dräva szögleteben, tehät a legdelibb 
videken következik be legkorabban, Borostyankö körül legkesöbben ; igen kesön äll 
be Köszeg, Szt.-Gotthärd &s Felsö-L6 videken, de a Bakony belsejeben is, igen korän 
a Drava es a Duna menten, Fehermegyeben, Keszthely es Päpa_ között s a Balaton 
badacsonyi partjan. Tehät a viritäs idejet elsö sorban a földrajzi szelesseg es a tenger- 
szin feletti magassäg, mäsodsorban minden bizonyäara a fekves es közet is szabalyozzak. 
Ezek mind olyan tenyezök, a melyek a hömersekre is kihatnak. Hogy a Balaton 
tekintelyes viztükrenek neminemü hatäst lehet-e tulajdonitani, az nem vilaglik ki. 
Bebizonyosodottnak tekinthetö, hogy lenyeges befolyast nem gyakorol. Tekintettel 
arra, hogy az olyan aprölekos reszletekre terjedö exakt kutatäsok, mint a milye- 
nekröl „A Balaton környekenek Eghajlati viszonyai* cz. szakaszban SARINGER szamol 
be, szinten azt bizonyitjak, hogy a Balaton csak a legközelebbi környekere gyakorol 
nemi hatast s ez is föleg csak a hömerseklet napi meneteben, rövid idöközök nagy 
hömersekleti különbözeteinek tompitasaban jut Ervenyre, — termeszetesnek kell 
talälnunk azt, hogy a Balaton környeke növenyzetere nem gyakorol olyan hatäst, 
hogy a fenologiai jelensegeket feltünöen mödositana. 
