A Balaton tengeri füve. 95 
akkor a hol a.N. marına terem, hazänk es Euröpa mäs vizeit is fölül kellene vizs- 
gälni, vajjon nem tengeri eredetüek-e. 
Söt eleg erösen ällithatjuk, hogy a mostani tengeri tünderhinär nem egyenes 
tengeri maradek a mai Balatonban. A Balatonnak Ööstengeri &s diluvialis tavi älla- 
pota között hosszü idök teltek el, a melyek sorän a melyedes külseje, de kivält- 
kepen a vizenek €s partjänak mulekony szervezetü es idönkent tetemesen alakulö 
es vältozö növenyzete mär szämtalanszor nagy mertekben pusztult, üjra keletkezett 
es megvältozott. Nemcsak a tengeri fülakosa semmisült meg vegkepen, hanem 
azöta mär a környek belföldi növenyzete is tetemesen pusztült &s ätalakült. — 
A Balaton tavät megelöz6 tengervizben Naias marina elhetett; de azutän, az idök 
vältozasäval, teljesen kipusztult, vagy a videk kis ällövizeibe menekült s ott ten- 
gödött, — Es nagy sokära az üj Balaton medenczejenek &edes vizebe tijra bele- 
került. Lehet, az idejutäsa nem is regesregi. — KırameL meg nem emliti, de 
SIGMUND 1837-ben mär följegyezte. Az idejutäsänak ütja-mödja ma is eleg vilägos: 
a Zala hulläma. 
A N. marıina inkäbb olyan termeszetü, hogy Östengeri lettere is, j6l alkal- 
mazkodva, az Edesvizi laköhelyet (vagy forditva, belvizböl a tengert) megszokta, mert 
a kis testenek Eletere szükseges keves söt a Balatonban es mäs vizben is megleli. 
A N. marina mindenesetre nagyon figyelemre meltö jelenseg, hogy ilyen amphi- 
hydrophil eletmödjäval az edesvizü tavat a tenger vizevel mintegy összefoglalja. 
Ränk nezve annäl nevezetesebb, hogy a N. marina a Balatonban meg az Alföld 
vizeiben is terem, 
Különben nagyon kivänatos lenne a Naias marind-nak Euröpa különbözö 
termöhelyein gyüjtött peldäit revideälni s a balatoni tünderhinärt a tengerböl ere- 
dövel összehasonlitö6an tanulmänyozni. ASCHERSoN ! t. i. a N. marind-nak több faj- 
täjät ismerteti. Ha e munka segitsegevel s az irodalomban emlitett fajtäk szerint, 
a tengeri €s belvizi N. marina-t vevideälnök; kerdes, nem lenne-e a speciälisan 
tengeri alaknak, ha nem nagyon nyomatekos belyege is a belföldi &s balatoni 
elteresekkel szemben? Lehet, nemelyik elteres epen helyhez kötött. Az összehason- 
litäsra friss &s lehetöleg &1ö fü kellene. En ügy lätom, a balatoni N. marina a 
flagellum Christi»-nek’nevezett tengeri alakkal szemben gyakran tüsketlen. Tudom 
tovabbä, hogy a tanäcsolgatäs, kivält hazankban, czelhoz nem vezet, a tanäcsolgatö 
fogja meg maga a dolognak a veget,; azert Linne-fele, &szaki termöhelyröl valö 
N. marina-t összehasonlitäs kedv&ert valöban kerestem. A M. N. Müzeum herba- 
riumäban az €szaki tengerekböl csak stockholmi peldät lättam; ez a var. angusti- 
Jolıa A. Br., Journ. of Bot. Il., 1864., 275. old., tehät nem az igazi t6alak. Mäs 
peldäk hiän többre nem mehettem. 
Ennyit a Naias marind-röl, mär a neveert, valamint tengeri tart6zkodäsä£rt, 
elmondani szüksegesnek tartottam. A Duda marina, Plantago maritima, Scirpus 
maritimus &5 Rumex maritimus a Balaton tengeri eredetenek bizonyitäsära ertek- 
telen, mert ezek a füvek belvizi parton egyebütt is gyakoriak, nagyobbszämuüak, 
mint a tenger 'szelen. 
Söt az &szaki tengerpartnak szämos odavalö jellemzö homoki füve (Phleum 
arenarium, Elymus arenarius, Psamma, Glyceria maritima, A gropyrum strictum, 
U Synopsis der mitteleurop. Flora, I., 368 -69. old 
® Linn£: Species plantarum, 1753., 1015. old. 
