A Balatonmellek tavi növenyzetenek fogyatekossäga. 87 
malis DC.) magvät valamely vandormadär hozhatta a Nilus mellekeröl Nagy-Väradra, 
Fiatı KAroryr levelben figyelmeztettem is, figyelje meg, Erkezik-e a Nilus vide- 
keröl Nagy-Värad környekere vändormadär, megis 1897-ben.! SCHWEINFURT vele- 
menyet toljäk az enyem elhallgatäsäval elöre, mintha egy itthon kideritett igaz- 
sägot kesöbbi nemet velemeny megsemmisithetne. 
Az eszak-amerikai Zlodea meg a Lobelia Dortmanna meg nem telepedese 
idäig a Balatonnäl hamaräbb veletlenseg, mint a föntebbi növenyek hiänyanak 
okozöival függ össze. 
Ritka a Balaton szelen a Callitriche verna, Limosella, Veronica maritima, 
Heleocharis ovata (Rown), meg a Zannichellian palustris. Magam egyiket se lättam, 
csak az irodalomb6öl idezem, de a Balaton szeleben ältaläban keves faja, nem 
nagyszämü individuuma van mäs virägz6 fünek is, a nädason, itt-ott a Scirpus 
maritimus szövetkezeten kivül pedig alig van mäs mocsäri növenyformatiöja a 
Balaton partjänak. 
Annäl szembetünöbb lesz a Balatonmellck tavi növenyeinek fogyatekossäga, 
ha a Duna es Tisza mentenek eredeti jellemzö parti növenyzetevel összehasonlitjuk. 
A Balaton kiesik s pedig j6 tävolra marad a dunamelleki (danubıalıs) növe- 
nyeknek azon ismeretes ütjätöl, mely hazänknak delkeleti pusztäjan keresztül a 
Fekete-tengertöl a becsi es tullni medenczeig terjed. Ez az üt azonban nemcesak 
a danubialis szärazföldi füvek Utja, hanem mint a Földrajzi Közlemenyek 1885. Ev- 
folyamänak 277—78. old. kideritettem, a vizi növenyeke is. 
Ezen az üton terjed az Zlatine campylosperma SzuB., Rumex odontocanpus 
Sınn., Roripa prolifera Heurr., Ranunculus polyphyllus W. et Kır., R. lateriflorus 
DC. Zythrum bibracteatum Sarzm., L. virgatum L., Beckmannia eruciformis L., 
Aldrovanda vesiculosa L., Cyperus Heldreichianus Boiss. (Orsova, Thracia), Gly- 
cyrrhiza echinata L. €s var. adenocarpa BoRB,, Fehotropium supinum 1. Verbena 
supina 1. Astragalus contortuplicatus L., az Ocnanthe Banatica Hxurr., Viola 
Danubialis Bors. 1890. (V. Vandasii Velen. 1891), Veronica Welenovskyi ÜECHTR., 
(Auspitz m. is Morvaorszäg), Plantago maxrima Aı., Lycopus exaltatus L. fil., sok 
'menta,? Vicia serratifolia Jaco., Cochlearia macrocarpa W. et Kır. nevezetes vezer- 
növenyüink, söt toväbb delkelet fel& is terjeszkedik, — az /rıs subbarbata J06, 
Cirsium brachycephalım Jur., Urtica Kioviensis Roc., Ceratophyllum Haynaldianum 
Borg. hazänkböl Als6-Ausztriäba is belep, — a Cyperus longus L., a vad rizs, a 
Carex nutans Hosr., Naias minor Aın., Oenanthe media Gris., Orchis palustris 
Jac9. hazänktöl delkelet, valamint eszaknyugat fele is terjed. 
De a Duna &s Tisza melleken meg egesz sereg vizmelleki növeny terem, 
melyet a Balaton melleken hiäba keresnenk. Ilyen a Ceratophylium pentacanthum 
Haynarp, eddig csak Kalocsa äll6 vizeben,? az Orchis elegans Hrurr., Semecio Sad- 
! Termeszetrajzi füzetek XX. 1897. 219. old. 
2 V, ö. H. Braun: Ueber einige Arten und Formen der Gattung Mentha; Verhandl. d. zool.- 
botan. Gesellschaft, Wien, 1890. 351—508 
3 Az öttövisti borzhinärt Ceratophyllum platyacanthum neven nem regen Majna-Frankfurt 
vizeiböl is kaptam (Barnırz: Herbar. Europaeum 7880. szäm, 1895.). A C. Aatyacanthum a leiräs 
szerint häromtövisi. Hogy a C. pentacanthum földrajzi elterjedese nagyobb &s nem szorosan 
magyarföldi, Schteinen-nek (Linnaea 1837, 540. old.) szavaiböl is kitünik, mondvän, hogy a C. Platya- 
canthum termese härom tövisen kivül «interdum etiam lateribus spinescens», vagyis meg a ket 
oldalän is van tövise, azaz Öttövisti, s a 11. täbla 14. rajzan a C. Platyacanthum-ot valöban öt 
tövissel äbräzolja. 
