A Balaton vizenek es partmellekenek növenyge ografiä,ja. 47 
növenyelet benne teljesen megszünik. A tö vizeben csak különös, alkalmazkodni 
tudö, keves fi, leginkabb a hinär tud megelni, de ennek az egesz eletmödja elterö 
a partmelleknek nedvkedvelö es szärazföldi növenyzetetöl. A vizi növenyelet sokkal 
korlätozottabb, mint a parti vagy a hegyvideki. Ezenkivül a Balaton t6 vize fiata- 
labb, a geologiai negyedkor elejen keletkezett, a veszprem- €s zala-värmegyei, 
vagyis bakonyi part m6szhegysege ellenben ösregi, geologiailag mäsodkori, söt a 
siöfoki meg a somogyi, vagyis deli part is nagyreszt regibb a tö vizenel. A bakonyi 
part sajät növenyzetenek tehät szinten regibbnek kell lenni, mint a Balaton viz&enek. 
A t6 meg a part növenyzete egesz sajätsägos, a vizi eletnek különös nyilat- 
kozäsa. A vizben, valamint a laza, vizes es säros földben a vegetatio eletkelleke 
nem oly sokfele; a vizi tartözkodäs ele nem tärul az a nagy vältozatossäg, mint 
a szärazföldnek különbözö magassägü es mäs-mäsfele talajän. A vizben az elet- 
körülmeny hosszu idökön keresztül csaknem ugyanaz, vältozatossägot es faji szet- 
szärmazäst kevesbb& ebreszt. — A vizi es parti fünek az elete Es Eletküzdelme is 
egyszerübb, egyformäbb, szervezkedese &€s küzdö fegyvere sem annyifele, mint a 
kemeny földnek sokfele termöhelyen. A tö es part vegetatiöjanak nincs az a nagy 
geografiai különbsege, a mely a szäraz területek flöräjäban sok helyen oly elesen 
kifejezödik. Egesz jelleme &s növenyszövetkezete nagy területeken ugyanaz marad, 
csak a messzebb &szakibb es delibb, keleti &s nyugati hatäron vegyül egy-ket mäsfele 
diszitö faj a különben megegyezö alapszinebe a vegetatiönak. 
Vizi es parti virägzö növenyeink jobbadän az ösviläg megvenhedt vegetatiö- 
jänak a maradeka. Egyreszt a regibbkorü egysziküick osztälyäböl valök, mäsreszt, 
kivält biologiailag tekintve, az egysziküekkel közelröl rokonok, ügy hogy REICHEN- 
BACH,! egy- es ketsziküi termeszetök ellenere, kiväalt pedig a ketszikü tünderrözsa- 
feleket meg az egyszikti Hydrocharitacea-kat, mint tetöcsiräsokat (Acroblastae) össze- 
foglalta. Ezek a venhedtebb növenyek napjainkban, kivalt a megegyezö termeszeti 
ällapotnak közepette, kevesbbe tagozödnak, nagyobb vältozekonysägra, üj faj alko- 
täsara kevesbb& hajlandök, mint a szärazföldi növenyek,” tehät a tö melleken mär 
ezert is ösibb &s egyszerübb vegetatiöi ällapotot lätunk, mint a sokfelekepen tago- 
zödott hegyek között. Ugyanazon fü tagjain (levelein), a vizi &s legbeli eletrend 
szerint, inkäbb alkalmazkodäst lätunk, de az ok megszüntevel a szervbeli alkalmaz- 
kodäs is eltünik, s a viz vagy iszap leteperte heverö-szärü fü magvab6öl (Korıpa, 
Cardamine) ismet egyenes szär, a part saräban eltörpült alak magväaböl a vizben 
megint megnyült szär lesz. 
Minthogy a vizi meg a parti fü magjät a viz äramläsa messzire elsodorja, de 
meg inkäbb a madär hihetetlen tävolsägra szethordja, nemelyiket pedig kemenyebb 
h&j vedelmezi a pusztuläs ellen; mär ezert is, de meg sok mäs regi okböl a vizi 
es parti növeny geografiai elterjedese sokkal nagyobb, a kis tersegre szorult vagy 
bennszülött faj szäma pedig kevesebb. A tönak €s mellekenek vezernövenye sokkal 
nagyobb tävolsägban is ugyanaz; mig a szäraz sziklan, egymäsnak töszomszedsägä- 
ban is, a szikla kora es minösege szerint mäs a befödözö növenyzet, pl. az Alpok 
mesz- &s palaszikläin,’ vagy a Täträban a gränit- es meszhegyek hatäran. 
\ Flora Germaniae excursoria 6-15. old. 
> Term.-tud. Közl. 1883. 491. old. 
>, ö. Kerner: Über das sporadische Vorkommen sogenannter Schieferpflanzen im Kalk- 
gebirge; Verhandl. d. zool.-botan. Gesellsch. Wien, 1863, 
