A szärazparti növenyek szervezkedese. 159 
pirosviragü, de mär äprilisban lombfakadäs elött nyilik ; az iszalag a fäkra küszva, 
feher virägät nyäron a magasban nyitja. 
Hogy a földhöz közelebb levö levegöretegnek a viräg nagysägänak megszabä- 
sära hatärozott hatäsa van, bizonysäga a hazänkban s a Balaton melleken ketseg- 
telen öshonos &s jellemz6 rekettye- &s zanötcserje, melynek aränylag jökora viräga 
van, az aprölevelü alacsony Rosa spinosissima, de kivaltkepen a Rosa Austriaca Cr. 
(R. pumila L. fil.). Ennek valamennyi rözsänk közt legnagyobb &s legsötetebb piros 
viräga van, azert Rosa Gallica L. neven kertbe ültettek &€s teljesedik. Levetlen 
szärazas levele a helyi szäraz viszonyokhoz alkalmazkodäs, melyet örökölve mäs helyen 
is megöriz. R6özsäink szirma a hegyen fölfele fokonkint kisebbedik. 
A cserjek között a szömörcze, varjütövis polygam, a füzcserje ketlaki. 
A fünemüek nagy tarkasägaböl nem könnyü az alkalmazkodäs jellemzöbb 
peldäit összevälogatni, nem azert sem, mert a terület, a melynek növenyzetet ismer- 
tetjük, közepeuröpai, a minönek a vegetatiöjät a botanikus szeme leginkäbb meg- 
szokta, a melytöl valö elterest mäs videken kitüntetni szokta, de a mely -közep- 
euröpai flöränak jellemet, epen mint megszokottet, kevesbbe kutatja. Az ilyen 
alacsonyabb videk mindenfelöl összesereglö növenynek könnyü szällast nyujt 
(Dietamnus a Himalajäröl, a szerbtövis Del-Amerika pusztäiröl, az Zrrgeron Cana- 
densis Kanadäböl, az Asclepias Syriaca, neve ellenere, Eszak-Amerikäböl, a sulyom 
Azsiäböl, a Soria Syriaca Sziriaböl, a Welckia Africana Afrikäaböl, a pipacs Algeriä- 
b6öl stb.), ügy hogy nagyon bajos megmondani, van-e s melyik a Balaton melle- 
kenek eredeti öshonos polgära ? keletkezett-e itt valaha virägzö növeny, a mely itt 
keletkezese öta fenmaradt volna, vagy itt keletkezett-e valaha az a szerv, a mely 
most videkünk növenyeinek a föjelleme? 
A Balaton mellekenek ezerfelenel több virägz6 füvet nem is lehet egy vagy 
keves typusba összefoglalni, se a vegetälö resze, se a viräga alapjan. Alig mond- 
hatnök, hogy a most itt elö füvek eredetileg itt szervezkedtek volna, itt inkäbb 
regöta összekerült vändorok. Az ösjövevenyek egy resze elpusztult, mäs megszokta 
itt a termeszeti ällapotot, legfeljebb n&mileg ätformälödott (Drada demissorum, 
Hieracium Balatonense). Annyi bizonyos, hogy a Balatonmellek növenyzete nem 
egyidöbeli, söt nagyon regi, Ujabb Es egesz üj jövevenyek keveredese. 
Közep-Euröpäban s a Balatonmelleken a fünemüek tetemes reszenek viräga, 
ältalänossägban veve, sem nem kivälö-nagysägü, sem nem tülsägos aprö, a vegetälö 
szervek szine pedig elenk zöld. A kikirics vagy vetöviraäg meg a Siernbergia vide- 
künkön 6szkor csak a nagy virägäval bujik ki leveltelenül a földböl, mintha a 
virägjät tüzködte volna valaki az öszi avar fü köze. Ez az Ööszi virägzäs tulajdon- 
kepen mär a jövö tavaszi kezdete, a tavaszi növenyek is gyakran lombtalanul, 
lombelözöen viritanak, mint a kikirics, de nemelykor ez is tavaszkor, a levelevel 
együtt virägzik (Colchieum vernale Horrm. C. earinum Bors.)' A tavaszi füveink 
közt sok tetemesnagysägü viräggal jelenik meg, mint a feher säfräny, a kökör- 
csin, az Adonis vernalis, Ranunculus ficarius, Helleborus, Isopyrum, Hepatiıca, 
Primula acaulıs, Anemone ranunculoides stb. E nagyvirägüak nemelyike szinten 
havasi eredetröl tanüskodik (kökörcsin), s a Helleborus dumetorum meg a Polygala 
Balatonica Becs hegyeiröl leereszkedve lett tül a Dunän kisebbvirägü ;, ugyancsak 
a Dianthus subdiutinus a szegfüvek Carthusiani csoportjanak virägkisebbedese. 
! Termeszettud. Közlöny. 1883. 541. old 
