166 Az el- es behurczoläsra valö szervezkede». 
Egy sereg balatonmelleki fänak termeset morfologiailag különbözö-eredetü 
zäszlö könnyiti meg &s röpiti szet (43. äbra). Ilyen a nyirfa term&shärtyäja, a gyer- 
oyänfa hegyelevelenek härmas ikre. Ez a ket fa helyenkent erdöt is alkot (nyirves, 
gyertyänos, betuletum, carpinetum). A härsfa zäszlöja (virägburok, spatha), a körisfa, 
szilfa (44. kep) meg a juhar terme&senek zäszlöja czelszerü szällitö, de ezek a fäk 
lesfeljebb kisebb ligette sereglenek össze (iharos, härsliget, körisliget, szilos [v. ö. 
tilos] vagy szilas — ulmetum). Közejük illik a khinai eredetü szapora balvanyfa is 
szämtalan zäszlöstermesevel. Az egerfa a fenyö tobozät utänozza (ältoboz). 
A hölyagmogyor6 meg a (olutea vekonyhejü termese hölyag mödjara fel- 
fuvödik, leggel telik meg, a benne levö mag könnyebben szällitödik. De e 
ket csinos bokrunknak a hölyagja a vizben sem merül le, tehät a csira is vedett. 
A füzfa meg a nyärfa magva pelyhevel terjed messzire, ez a forräsa a 
«kiszakadt a menyasszony dunnäja» trefäs mondäsnak. A szömörcze termese a 
pelyhes nyelen sz6rödik szet, az iszalag aprö szemter- 
zZ meset a maradand6 bibeszälböl alakuld forgö segiti 
szetterjedni. 
Nevezetes, hogy a kisebb erdei fäk €&s cserjek 
magva körül, älgyümölcs vagy maglepel (arillus), szine- 
sedö hüsos reteg kepzödik, a mi egyreszt feltünteto 
sein, mäsreszt sokfele mödon szinten az elterjedesnek 
elömozditöja, söt az ällat belen ätmenven, kemeny gyü- 
mölcs ill. maghaja is inkäbb meglazul (szöllö, kökeny). 
Ilyen a vad almafa meg a körtefa, ältaläban valamennyi 
almafele kis fa es bokor, valamennyi mandolafele, a 
csipkebogyö es szeder, a mälna, a vad szöllö (az Ampe- 
44. äbra. A szilfa zäszlös lopsis is), a semfüsemfa, a kecskerägö, egres, söska- 
a De, bokor, somfa, vörösgyürü, a varjütövis meg a kutyafa, 
a röpitö sale Be a borostyän, bodza, fagyalfa, bangitafa, ikerke (Aylosteum), 
magva felett a bibe csator- farkashärs, fagyöngy, madärlep, boröka.‘ Az amerikai 
näja (a) Ampelopsis quinguefoha-nak Ööszkor az összes lombja 
piroslik a szöllöhäzon.” 
Az erdei fünemtek között a bogy6 szinte gyakori: spärga, gyöngyviräg 
salamonpecsetje, csodabogy6 (Ruscus), a csucsorka, nadragulya, Rubia, Cuecubalus, 
Arum. A Balaton erdeibe bevändorolt Carpesium cernumm magrejtöje ragadös. 
A fünemtek közül a zäszlöval könnyitett termes gyakori a Balatonnäl is: 
a Polygalo, a komlö, a Polygonum dumetorum, Thalietrum aquilegifolium, Salsola, 
Thlaspi, Aethionema, sok ernyös termese szelenek vagy oldalänak härtyas ele. 
A löhere maradandö vitorläja az aprö hüvely szetsz6räsakor nevenek meg- 
felelöen müködik. A laboda szemtermese6t a maradandö lepel mint könyvtäbla 
vedi, de az elterjedesenek is közbenjäröja lehet. 
A galambbegy, Ceratocephala, Myarum termeseben üres rekesz, mintegy 
levegövel telt hölyag marad,, az egesz termes tehät könnyebbül, jobban terjedhet. 
A Balatonhoz e füvek ketsegtelenül behurczolödtak. 
ı V. ö. Huszonöt es negyven bogyös bokor Alföldünk homokpusztäin; Erdeszeti Lapok 
1885. &vf 1043 -45., 1886 337—38. old. — Vierzig beerentragende Sträucher in den ungarischen 
Sandpussten; Deutsche Botan. Monatschrift 1886. 
? A vizi füvek közül igy a sulyom szokott megpirosodni. 
