188 A Mora vältozäsa a hegyseg kopasaval. 
E vältozäsokkal, a szikläk mälläsäval a növeny szäma az üj talajon gyarapo- 
dott, de a hegy kopäsäval &s lassiı alacsonyodäsäval, a felsöbb regiöbeli fü 
lentebbre ereszkedni kenyszerült. A melyik az üjabb viszonyhoz, az alacsonyabb 
regiöban alkalmazkodni nem birt, nyomtalanul elpusztult, a melyik pedig a meg- 
mäsult körülmenynyel megbarätkozni, megküzdeni tudott, szervei lassankent az alsö 
regiö fizikai fölteteleihez szoktak es formälödtak, mert a leereszkede&s is lassucska volt. 
A hegyek eredeti ösi magassägän, termö földretegen &s növenyzeten a szaka- 
datlan fizikai hatäs sokat rontvän-bontvän, be kellett ällani hazänk területen is a 
különbsegnek az eleinte bizonyosan egyenletesebb magassägü hegyek, valamint az 
eleinte meg magasabb regiöoba is fölemelkedö vegetatiöja között. A Kärpätok 
magassäga meg tetemes maradt, növenyzete az erdö-övek szerint többemeletü 
(bükkös, fenyves, görbe fenyö, havasi legelö). Keszthelytöl kezdve a Bakony deli 
lejtöi, a Pilis, Mätra stb. iränyaba esö hegyek egesz a zempleni Hegyaljäig alacso- 
nyabbak lettek, az alattok tätongö hajdani melyseg jobban feltöltödött, tehät a 
hegyi regi6k kevesbedesevel a vegetatiöjänak regiöi is kevesbedtek (tölgyes, bükkös). 
Speczialisan az Ös-Bakony eredeti alakjän, a VErtes, Pilis, mäsfelöl Horvät- 
orszäg berczei között, a termeszet nagyon sokat koptatott, s a röla lesodort &s 
füvott föld es por alatta a melyseget sekelyebbitette. Mig folytonosabb berez 
volt, a mai vezernövenyei, kivält a jellemzö aprötermetü füvek &s cserjek nyomän, 
eleinte egyezö-termetü, kevesfajü vegetatiöjänak kellett lenni, de a mint a bercz 
jobban szetszaggatödott, a völgyekben, a vizmosäs menten sok szärazhelyi fa es fü 
elpusztult, a helyere \jabb költözött, valamint a regi kurta tü köze is mäsok tola- 
kodtak s a vegetatiö mind jobban tarkult. Az ösi aprösägböl a budai Szent-Iväny 
hegyen, pl. a Zinum dolomiticum, Füreden az Aethionema, Sz.-Kirälyon a Coronılla 
vaginalis, Keszthelyen a Myosotis suaveolens stb. maradt fenn. Egykori hegyi vege- 
tatiöja maradekäböl, különösen a läp növenyzeteböl WIERZBICKI kezirata a tudomäny 
reszere megmentett valamit. (92. old.) A Bakony nagyobb magassägäböl az ösfeny- 
vek csaknem nyom nelkül elpusztultak. A fenyves utölja hihetöleg Fenyöfö es 
Rätöt hatäräban maradt meg, emitt egy düllöt meg ma is Zenyösnek neveznek. 
Az ilyen nev a magyar nyelvben, mint /enyof6, a multra nezve becses nyomot 
örzött meg. Uralkod6 fäja napjainkban a bükk maradt. A balatoni lejtök tetejen a 
tölgynek 4 faja zöldellik, helyenkent a bükkfa is mutatkozik; önkent, vadon termö 
fenyöfäja ma nincs. Nagyobb &s zärtabb erdeje, hatalmasabb fäja, kivält a terme- 
szetileg pusztülatlanabb Keszthely videkenek van. A Balaton fele tekintö hegyolda- 
lon Almäditöl Aszöföig, tovabbä Revfülöp hegytetejen az erdei fa alacsony, a Bada- 
csony erdökoszorujät se sokkal hatalmasabb fäk alkotjäk, söt a Balatonmellek alsö 
regiöjänak uralkod6 fäja, a tölgy mondhatni csaknem nyomorg6 felben el, sok 
helyen elpusztult vagy eltörpült. Szebbtermetü &s eröteljesebb fäjät ritka helyen 
lätni; csenevesz bokrait ezutän a szöllötermeles könnyen kiirthatta, a midön a tüzes 
bor erteke a szöllötökenek szaporäbb ülteteset sürgette. Mäsjellemü ösibb faja, a 
mely valaha itt nöhetett, nyom nelkül elkorhadt. 
A növenypusztuläs nagyobb volt a Balaton körül, mint a Pilishegysegben, s 
a pusztuläst korän követte a römai kolöniänak szöllötermelese. Söt a pusztuläs az 
az egesz Balaton melleken sem egyforma mindenütt. Keszthely völgyeiben meg a 
hegyein az öskori liliomos mezöknek maradeka (Asphodelus albus, Veratrum 
ı V. ö. Römer Fı.:: A Bakony, 9. old. 
