A balatonmelleki vegetatio keveredese. 191 
videk nap- es evszakähoz, az odavalö növenypolgärokhoz hozzäszokhatik Es velök 
szövetkezetbe lephet, addig sok idö telhetik, s a meghonosodäs nem ritkän j6 
hosszü ideig tart. 
Budän pl. nehäny növeny mäig is csak azon a helyen terem, a hovä a török 
ültette (török pirosit6G = Feganum Harmala, fügefa) vagy a magvät elszörta 
(Szsymbrium Loeseli). Több ilyen behurczolt növeny csak a Sz.-Gellerthegy körül 
vagy rajta terem (Medicago orbicularis, Calepina Corvini, Silene flavescens, Papaver 
hybridum). A Digitalis nova WINTERL (D. lanata Enrn.) a bekäsmegyeri Csillag- &s 
Rökahegyröl nem terjed a föväros fele, csak ott nehol a reti fü köze keveredik. 
Az Elymus crinitus! var. microstachys, Galium tenwissimum (Pomäzon is), Xeranthe- 
mum cylindraceum S2z-ENDRE mezöire a szerbbel vagy a törökkel behurczolt fü, 
de sem ez, sem a Zestuca myurus Pomäzröl nem lep a fövaros hatäraba, — a 
häromfele pemetefü ma is ott van Aräcs elött (a szeretethäz täjan), a hol KıramEL 
idejeben ;, a Medicago rigidula Tihanyröl, az Allium atropurpureum Füredfürdö kis 
dombjäröl, a Corsium platyonychinum Keszthely környekeröl, a Scatellaria Columnae 
Sz.-Kiräly bokrai közül, a Carpesium cernuum Szigliget erdejeböl, a Zepidium gra- 
minifohum Tül-a-Dunänröl nem igen terjed kelet fele. Lätni valö, hogy nemely 
növeny a maga erejeböl nem, vagy lassankent terjed, kivält a melyiknek földrajzi 
terjeszkedeset szervezetenek bizonyos morfologiai alakuläsa meg nem könnyiti. 
Nem mondhatjuk, hogy a behurczolt idegen növeny fölismeresenek minden- 
kor valami biztos karaktere lenne, de gyakran az egesz szervezetjökröl leri az ide- 
genseg, söt az elhurczoläsra szervezkedhetik is (161. old.), vagy a termöhelye külö- 
nös, egymaga vagy sajatsägos serege huzödik meg rajta. Teny, hogy a gyakorlott 
szem a jövevenyt könnyen fölismeri, s melyet vagy a minöt KErNER tartott jJöve- 
venynek, en elöttem is ez van ilyen gyanüs szinben. 
A Balatonmelleken meghonosodott Althaea pallida, Malva alcea, Lavatera 
Thuringiaca viraga akkora, a mind nagy mäs idevalö fünek nines. A Salvia 
Aetmiopis, Gypsophlla panıculata, a Vaccarıa grandıflora stb. sajatsägos, ördögszeker- 
forma elägazäsäval, az Allium atropwpureum sötetpiros nagy virägernyöjevel, a 
szerbtövis fajdalmasan szür6 särga töviseivel, a maszlag szürös termestokjäval, a 
kender, Dictamnus, Chenopodium botrys, Coriandrum, Bifora erös böditö szagäval, 
a Vaccaria mega Dietamnus tokgyümölcsenek sajatsagos szetrepedezesevel, a Stachys 
Germanica meg a Salvia Aethiopis sajatsägos gyapjaval elüt a Balatonnäl honos 
valamennyi mäs növenytöl, az emlitett belyegek mas videkre, mäs hazära vallanak. 
Fölismeresökre tovabbä föleg az alapos növenygeografiai ismeret is rävezerel. 
Ha tudjuk az ilyen ketes növeny terjeszkedesenek hol a földrajzi czentruma, 
es systematikai szeles rokonsäga, s ebböl egy faj elszakadva, kis területen, talän 
keves szämmal is jelenik meg, az ilyen fü gyakran idegen jöveveny. A földrajzi 
elterjedesböl tehät sokat következtethetünk. 
! Az Elymus (vagy Cuviera) caput medusae €s E. crinitus közt elegendö faji különbseg 
nincs, lehet az elöbbi is Keletröl terjedt el Euröpa delı r&szen. Fajtäik megkülönböztetesekor 
SCHREBER szava «spiculis scabris» a kiinduläs, tehät az erdeskaläszuakat kell az Z. crinifus alä 
osztani, a simakaläszuakat az #. caput medusae alä A mienk mint var. mzcrostachys Borb. (Ter- 
meszettud. Közl. 1897. 378 jul.) a Cuvvera crinita ala helyezendö, habitu graciliore, humiliore, 
spica minore, involucro magis patente (cfr. Velen Fl. Bulg. 626, var. mznor Velen. Suppl. 1898 
301; Cuv. caput med. var aspera Sımk. Pötf. 1897. novemb. 232), sed non horizontali, spiculis 
minoribus scabris, latioribus quam in C. capıle medusae. A keleti typust Hausskx:cHnt (Symbolae 
ad fl. Graec 1899, 50) szinten HZordeum crinilum (mon Desf.; 7 chaetocephalum Borb.) neven közli, 
