204 A Balatonmellek sajat (bennszülött) növenyei. 
a földrajzi elterjedes szükebb vagy tägabb ismeretetöl is függ. Ismeretlen hegy- 
seg felkutatäsa mäs hegyseg növenyeinek endemismusät gyakran megszüntette, 
pl. a Balkän havasaie& a hazai Kärpätoket.' 
Kisebb földrajzi terület növenyendemismusät kutatni &s megalapitani nem kis 
nehezseggel jär. Az alvideken, a minö Tül-a-Dunänak legnagyobb re&sze, a növeny 
mindenfelöl es mindenüve össze-vissza hurczolödik, a jöszäg az erdöbe, a hegy es 
völgy rejtekeibe is elviszi, a földmüveles pedig a ritkasägot vagy Öösemlcket ki- 
irtja. Az alvidek növenyzete nem maradhat olyan terme&szetszerüen zärva, mint a 
hogy a magasabb regi6 eghajlata, tovabba a bükk meg a jegenye fenyöerdöje a 
a havastetö növenyzetet körülzärja, s a kultüra is alig bolygatja. Ott fenn a növeny 
elete is külön föltetelekhez van kötve, ügy hogy a havasi fü magva vagy a sarja 
az alvidekre lesodortatvän vagy lehurezoltatvän, itt boldogulni nem tud. Hazänk 
azert is elterö6 pl. a bajor siksägtöl, hogy rajta, mint emitt, a havasröl lesodort fü 
nem virit. A havason mindig nagyobbszämü jellemzö vagy epen endemikus növeny 
maradhat, mint az emberi közlekedesnek gyakori ütjaban, a siksägon vagy a dom- 
bos videken. Az alacsony videkröl a növeny messzebb fekvö alacsonyabb helyre 
is elhurczoltatva, elöbbi rendes eletkellekehez könnyen hozzäjuthat, ezert sokfele 
jobban elszaporodhatik, s az alvidek különbözö helyen a növenyzet gyakran ugyanaz. 
Az alacsonyabb videken vagy kisebb terület rejtekhelyen a ritka növeny 
fennmaradhatott ugyan, de a fennmaradäsa nincs biztositva. Rejtekhelye bäntatlan 
nem maradhat, ältaläban az alvideken a növenynek eletkelleke €s termöhelye nem 
oly sokfele es vältozatos, azert a ritka vagy endemikus növeny szäma koräntsem 
akkora, mint a jobban tagozödott magasabb videken. A ritka fü bizonyos helyen 
különös es ritka eletkörülmeny között maradt fenn, epen ezert a tö nyilt partjän 
a rejtekhelyet kedvelö kenyesebb fü csak ritkasäg (Veronica WVelenovskyi), vagy az 
idejutäsa különös veletlenseg, nem terjed toväbb, mint pl. az Allium atropurpureum 
Füred-fürdö egyik dombjänak szük helyen. De az ällandöbb tanyät kedvelö, 
ritkäbb fü ide se jut vagy az ubiquistäk, .a gyakori telepedök szövetkezete tül- 
nyomösägäval elfojtja, a friss talajon vagy a munkält föld öveben boldogulni nem 
engedi. Hisz a növeny megritkuläsanak rendesen törtenete van. Megvältozott reszere 
a viszony, eletrevalösägäböl veszitett, mint regebbkori. növenynek a szervezete a 
mai viszonyoknak kevesbb& megfelelö, ezert szapora nem lehet, nem bir a mai 
viszonyokkal es tärsaival küzdeni, akärhol, üton-ütfelen, häzkörül meg nem nö, 
rendesen csak messze, rejtekhelyen bir elhatalmasodni.’ Mär pedig a Balaton mel- 
leken, mint aränylag kis es többnyire munkält földön, majd minden hely könnyen 
hozzäferhetö es epen a rejtekhelye ritka vagy keves, a hol a ritka fü bäntatlanül 
tenyeszhetnek &s sokäig fennmaradhatna. A nem gyakori fü a Balaton körül csak 
elszörva jelentkezik, mint a Scirpus paucıflorus, Helichrysum arenarium, Hieracınm 
echioides Fonyöd kiteröjenel, a Vulpia myuros Siöfok fäs helyen, a Cieuta, Hippuris 
Keszthelyen stb. Egy erkezö növenynek eleinte valö ritkasäga termeszetesen nem 
szoros £ertelembe veendö (Matricaria discoidea Pesten, az Angyalmezön 1899.), 
mert azutän nehäny esztendöre egeszen elszaporodhatik. 
Azutän az endemismus fogalma is vältozhatik a nagyobb €&s kisebb terület 
, 
szerint. Nagy terület endemikus növenye szorosan elvälhatik mäs videketöl, mig a 
! Termeszetrajzi füzetek, 1893. 40—41. old. 
2 A havasi fü inkäbb azert lätszik ritkänak, mert ritkän juthatunk hozza. 
