A termöhely. 267 
Minthogy videkünk geografiailag meglehetös tagozatlan, a termöhelyek köztil 
az erdöt, a parlagot Es legelöt (beleszämitva a munkälatlan hegylejtöt), a szöllöt, 
szäntöföldet Es munkält helyet, az ember lakäsa környeket, a videk termeket meg az 
ujabb bevändorläsokat ismertetjük A hegysegbeli ret es völgy növenyzetere ki nem 
terjeszkedünk, mert a partmellektöl elteritene, a területünkön levö ilyen pedig szük- 
terjedelmü, s a növenyzete a partmellcki retetöl (145. old.) alig különbözö, vagy 
pedig a növenyzete ügy vältozik, a mins a hasznälata (munkält föld, ret, legel6ö), 
vagy ha az erdö egesz a völgy szeleig terjeszkedik, akkor az erdei füvek sereglese 
szegelyzi. A völgyben a sedmelleke is tarkäbb: sedbüza (Deschampsia), sedkender 
(Eupatorium), Pulicaria dysenterica, Epilobium hirsutum, E. parviflorum &s nehäny 
fajvegyülek, Angelica montana, Scrofularia nodosa, Sc. Ehrharti, Cirsium canum, 
Symphytum officinale, Aethusa cynapium, a Badacsony Kisfaludy-forräsätöl lerohano 
viz mellett ugyanezek, a Lysimachia punctata &es mäs szöllöközi keverek terem, 
mig a Anautia Pannonica, Gahum uliginosum var., valamint a Helleborus dumeto- 
rum Koloska (Aräcs) sedje mellöl a töpart fele'nem közeledik. 
A termöhely megvaltozäsa vagy a növenyzet mäsodtermöhelyen. 
Hozzäszoktunk, hogy bizonyos füvet a mai termöhelyeröl Zegyinck, erdeinek, 
mocsdrinak, ronasagimak, szikinck, homokinak stb. mondunk. Erre a hosszas tapasz- 
talat vezerelt, mert gyakran a jelölt helyen lätjuk, s valöban hosszas idön ät vagy 
ama helyek termeszeti viszonyaihoz szoktak, vagy ott keletkeztek, illetöleg ott for- 
mälödtak ät. E megszokäs szerint tehät hegyen ältaläban hegyi vegelatidt, a sik- 
sägon mocsari, homoki, sziki stb. növenyeket värunk. Annäl meglepöbb, hogy pl. 
a bekesmegyei kisebb tölgyesben, Kecskemet sikjän, Iräz pusztän (Bihar), vagy 
Temesvärmegye homokmezejen hegyi növenyekkel talälkozunk, a Räkos homokos 
mezejenek vezernövenyzete pedig, keves kivetellel, a budai erdötlen lejtön is ural- 
kodö. Különösen, a ki a hazai homoksiksäg flöräjät j6l ismeri, — mert a Balaton- 
mellck kedveert erre van szüksegünk, — egeszen sajätsägosnak tartja a homoki 
füvet; alig gondolnä, hogy most mäsodhelyen virit, hogy eredetileg a hegyi növeny- 
zetböl tämadt sa hegyröl szakadt oda. Lätszölag igaza van, mert a homok növeny- 
zete, kivält a Duna meg a Tisza közt, valamint a temesvärmegyei homokpusztän, 
egeszen különvält, s az egesz jelleme, valamint egyes faja is hazänk flöräjat nagyon 
kitünteti. Söt a hosszü id6 is, a mely a homoki flöra megalakuläsa 6ta eltelt, bizo- 
nyos Öönällösagot kölcsönzött neki. 
De hogy a homoki fü meg a homoki flöra megalakuläsa nem olyan nagyon 
regi, nem is eredeti, hanem hegyszülte szärmazek, egyenesen a Balatonmellek meg 
a föväros hegyein läthats, ketsegtelen &s meggy6z6 nyomok igazoljak. Eppen a 
Balaton körül meg a pilis-szentiväni hegyen szerzett tapasztaläs nyoman fogamzott 
meg bennem, a mit itt a termöhely megvältozäsäröl elmondhatok. Gyenes hegyci- 
nek (Szektetö, Faludi erd6, Szoroshad) meszszikläja &ppen ügy, morzsolödik szct, 
mint Sz.-Iväne, Szämos fü, melyet hazänkban kivälö rönasägi homokkedvelönek 
tartunk, a Balatonnäl nem a sikon &s homokon, hanem a völgy kötöttebb talajan, 
hegyi szikläk morzsalekän, tehät eredetibb ösfeszkeben, pl. Gyenes körül, terem. Art 
is hamar meggyözödhetünk, hogy ez a fü hegyi, söt havasvideki (Arabis hispida) 
szärmazek, mert a meszhegy (Szektetö) tetejen viruld növenyzet a lesodort s a hegy 
