A balatonmelleki erdök. 273 
az Acer Negundo is, a cseresznyefa, almafa, körtefa, söt a nyirfa is eleg ritka, a 
Badacsony tetejen nehäny jökora barkafa (Salir caprea) n6. 
A Gyöngyös patak völgyeben, Karmacs fel&e kisebb ritkäs fenyves is van, 
Pinus silvestris vagyis e videk repafenyöje alkotja, de Pinus niera is vegyül közeje. 
Bizonyosan regi ültetes. Ezt a ket fenyöt különben, mint hazänkban kivält Tül-a- 
Dunän, tölgyerdöbe itt is belekeverik, de a partmellektöl inkäbb tävolabb. Szig- 
ligeten a koronafät,! is a tölgyesbe ültetik. Gyorsabban nö, mint mäs erdei fa, 
azert hamarabb hasznät vehetik. 
Az erdö hasznälata leginkäbb mint epületfa &s tüzelö ertekestil. A bokorfele 
cserfa cserhäntäsra alkalmas, a szömörczenek cserzö &s festö anyaga jövedelmezö. 
Ellenben a cserzö vagy zsiros gubacs (Cynips calycis Bursspr.), melyet HABERLANDT 
i. h. 18. old. jövedelmezönek mond, nem nagy jövedelemmel kecsegtet, mert a 
termelö fäja, a mocsärfa a part mell&ken nagyra meg nem nö, keveset makkol, 
tehät makkgubacsa is keves. A Balaton melleken a gubacs mäs videkünkevel szem- 
ben [Szlavönia, az Alföldet környezö közsegek: Aradväarmegye, Nagyvärad, Miskolcz, 
Nögräd- (a losonczi piacz), Baranya-, Somogy-, Bäcsvm. stb.|, a hol a mocsärfa 
egesz öriäsra nö Es tömentelen gubacsot termel, szämba nem jöhet. A hol megis 
terem, a veszpremi tobakos” (börfestö) a bört cserzi &s festi (tobakgubacs) vele. 
A Balatonmellek nem fäböl, hanem tökeröl es kapamunkäval penzel &s boldogul. 
A deli fiatalabb parton szämbavehetö erdö nincs, csak fäsitäs vagy ligetrög- 
tönzes €s kis äkäczos, kivält az Ujabb fürdöhely körtil. Fonyöd hegyet ritkäs cserfa, 
mannakötisfa, pelyhes tölgyfa, fodor juharfa boritja. Tihanynak nyugati partjan van 
kis tölgyerdö (Szarkädi erdö). 
A leapadt parton erdö nem volt, ez a füves mezö helye. Söt hazänkban a 
szäraz part lejtöit is rendesen cserjek vagy keleti növenyek szövetkezese szokta 
benepesiteni. A bortermö, ma tetemes reszint kopäron heverö lejtökön az eredeti 
eserje-vegetati6 vagyis felföldi ertelemben berek alkotöresze most is könnyen föl- 
ismerhetö &€s összegezhetö. A cserje-vegetatiöban (cseplye, berek, fruzicetum) több 
az eredetiseg meg a deli-videki, mint a fäk között. Ilyen a Coronilla Emerus vagy 
aranykorona, mely Tül-a-Dunän mäsutt is nö, a Balatonmellek hegyein eleg gyakori 
es csinos diszbokor® (253. old.). Nevezetes toväbbä az Amelanchier, a szöllöterme- 
lest követö Colutea arborescens, a szömörcze, a berkeny@nek ket faja: a Sorbus 
meridionalis meg a bennszülött $S. semiincisa, a barköczafa. 
A cserjevegetatiö majd az erdö szelen &s tisztäsän, majd az erdötlen hegy- 
lejtökön szokott összeseregleni. Ilyen a söskabokor, kökeny, ket fa] kecskerägo, 
melyet itt, lehet regibb &s helyesebb neven, kecskerägito-nak neveznek, a varjütövis 
(itt disznötüis, 56. äbra), a vörös gyürü, bor6ka, fagyal, ket galagonya, a bangitafa, 
többfajü rözsabokor (bicskefa), a hölyagmogyors, Zonicera Xylosteum, a farkashärs. 
Feltünö a szäraz erdökben a szeder hiänya, noha a A. discolor Kenese parti kert- 
“ Közönsegesen äkäczfa vagy ägäcza. De ez, mint Tourxerorr a Pseudoacacid-val kife- 
jezte, nem az igazi mezgatermö Acacia. Akdc &s dkdäcia (v. ö. Horäc &s Horäcius) ket külön fa 
neve nem lehet (EmEryr: A növenyek &iete, XII. old.), hanem ha megis az äkäcz vagy agäcza 
nevet a Pseudoacacid-ra (Robinia L.) ältalänositjuk, akkor az Acaczd-t mäskep (pl. mezgafa) kell 
neveznünk. Ekkor ez olyan pelda, mint az ibolya (VzoZa) &s violla (Cheiranthus), mälyva (Althaea) 
€s papsajt (Malva). 
°® V.ö. Veszerszki A.: A növeveny-pläntäk orszagäaböl valö erdei es mezei gyüjtem. 167. old. 
® Termeszettudom. Közl. 1896. 44. old. 
A Balaton tudom. tanulmänyozäsänak eredmenyei. II. köt. 2. r6sz, 2. szakasz. 18 
