Az üjabban bevändorolt növenyek. 285 
A hazai meghonosodäs körülmenyeire a következöt jegyezzük fel: 
Az eszakröl erkezö fü hegyes videkünkön könnyebben megleli magänak a 
kellö eletkörülmenyt es hamaräbb meghonosodik, pl. az Zrigeron Droebachensis, 
Köszeg, Rajeczfürdö, Fenyöhäza stb. hegyein, a Potentilla Norvegica a Täträn, a 
Geum Aleppicum (Nirägvölgy, Filefalu), ha az elterjedeset mär az &szaki termö- 
helyeröl szärmaztatjuk. Ellenben az alacsony, melegebb videken nem akärmelyik 
fünek €es akärmikor könnyü a fennmaradäs s a hazaiakkal valö szövetkezes. Annak 
a videknek, a honnan a jöveveny valö, az Evszaka, eghajlata &s földje mäs lehet, 
mint a mienk, ezert nälunk mär mindjärt a csiräzäsakor akadäly gördülhet a fejlö- 
dese ele, s könnyen tönkre mehet, mert a mi mäs viszonyainkhoz nem bir alkal- 
mazkodni. Ezert pl. a szerb tövis hazänkban s a Balatonnäl meglehetös kesön (jünius 
elejen) csiräzik.' Legjobban megfeszkelödik hazank közep es keleti reszeiben a 
melegebb videkröl, a xeleti pusztäkröl erkezö jöveveny, a peldäk szerint a Balaton- 
mellek a deli növeny befogadäsära ajänlkozik. 
Videkünk leginkäbb a nyäri fü beköltözesenek es meghonosodäsänak kedvez, 
ekkor sok mindenfelöl összekerült vändor vegyeledik (Salvia Aethiopis, Onagra 
biennis, Lepidium graminifolium, Erigeron Canadensis, Carpesium cernwum, Althaca 
biennis, szerb tövis stb., läsd a 159. old.) s gyakran feher moholylyal ruhäzkodik 
(160. old.). Ellenben a tavaszi &s Ööszi fü meghonosodäsa nehezebb, kevesebb is az 
alkalma, inkäbb olyan& sikerül, a mely egeszen hasonlö helyröl került videkünkre, 
pl. az aprö Es egyszerü szervezetü, egynyäreltü Veronica Persica, Androsaea maxima, 
Ceratocephala testiculata &s Valerianella hamata a Balatonmellek erdötlen, veröfenyes 
lejtöin, a Medicago rigidula Tihanyon a tavaszi flöräböl, vagy a Solanum nigrum 
rokonsäga &s Teloxys arıstata 6szkor, emez az Angyalföldön meg a Csepelszigeten. 
A Balatonmellek behurczolt &es bevändorolt növenyeinek a szäma &s erdekes- 
sege koränt sincs olyan, mint a magyar föväros flöräjänak, mert a fennmaradäsra, 
meghonosodäsra a termeszeti körülmenyek nem annyira kedvezök. Az alacsony 
videk, kivält a munkält föld növenyzete könnyen elveszti eredeti jellemet, söt 
hamarosan nagyot vältozhatik. Az alacsony &s lakott helyen sokat kipusztitanak 
es a termeszeti erök, az ember es ällat sok mäs füvet összehurczol. Ennek is meg- 
van a kivälö Erdekessege, mert a gyakori vältozäsröl egesz naplöt vezethetünk. 
Mennel lätogatottabb (akär ällattöl is) &s tagosultabb valamely videk, annäl vegyül- 
tebb Es tarkäbb a növenyzete is, a mint a nagy väros környeken val6 gyakori 
növenymeghonosodäs is igazolja. De mäsreszint a földmüveles öveben eppen a 
közönseges növenyek gyarapodnak, nehäny &Ev mulva a nem reg meghonosodott 
is elszaporodik €s elközönsegesedik s a többivel keveredik, a ritkäbb pedig vag 
magätol kipusztül vagy a kultüränak esik äldozatäül. Az alacsonyabb videken, a 
földmüveles öveben tehät kevesebb az erdekesebb &s jellemzöbb növeny, mint a 
közlekedestöl mentebb helyen, a hol a vegetatiö bäntatlanabb maradhat. 
A beköltözött balatonmelleki füvek leginkäbb a következö6 csalädokböl valök: 
A csanälfelek, kenderfelek, parejfelek, valerianaceäk közül (több galambbegyfaj). A feszke- 
sck közül bojtorjän, Centaurea solstitialis, feher üröm, Erigeron Canadensis, Crepis Nicaensis, Cr. 
pulchra, Stenactis. 
Ragadvänyfele: Rubia, Galium Parisiense, G. Anglicum, G. Pedemontanum. 
Chenopodiaceae: Chenopodium botrys, Atriplex Tataricum. 
! Termeszettudom. Közl. 1898, 500. old. 
