292 A viritäs különössegei. 
keves kivetellel, ältalänos-erteki különbseg nines. A mi lätszö különbseg lenne, 
az, hogy a ket videk virägszönyegenek a közösön kivül mäs-mäs ekitmenye is van, 
mely a vegetatiönak idöszaki lepleböl jobban kirihat; toväbba az, hogy bizonyos 
növenynek lehet speciälis viselkedese; valamely helyen koräbban, illetöleg kesöbben 
virithat, az individualis kisebb vagy nagyobb szäm szerint elöbb elvirithat, vagy 
toväbb virithat stb., mint mäs videknek mäsforma helyen. 
A tavasz derekänak kivälö disze a Potentilla rupestris, a Polygala Balatonica, Hieracium 
pseudosabinum &s mäs faja (Piloselloidae) € genusznak, a Fistularia goniotricha, Hierochloa, Asperula 
odorata, Orchisek, Globularia, Scorzonera Austriaca, Valerianella hamata, Thalictrum maius, Biscu- 
tella didyma, Arabis hispida, Viola lucorum stb., egesz sereg bokor : dudafürt, söskafa, galagonya, 
sok vad rözsa, fanyarka, Genista Germanica, G. pilosa, a Daphne cneorum, a török meggy, a 
videk jellemzö berkenyei, a Helianthemum helianthemum, mäjus vegen pedig az Asphodelus albus. 
Az orgonafa (Syringa vulg. €s Chinensis) Gyenesen 1894. mäj. 3. virit. A Syringa Josikaeä-n 
Badacsony Hableänyänak kis parkjäban, 1893. jün. 3. meg volt kesett viräg. (A feher orgonafa 
Budapesten es Vesztön gyakran mär äpril. 26—28-än virit, a S, Chinensis Pesten 1891. oktober 16 
mäsodszor is, sötet liläval nyilott). 
Jünius növenye az Özsaläta (Smyrnium), a Knautia canescens, Polygala maior, Orobus Vene- 
tus, Onobrychis arenaria, Vaccaria grandiflora, Crepis pulchra, Cr. Nicaensis, Potentillä-k, Hieracium 
Danubiale, H. Wiesbaurianum, Althaea hirsuta, Astragalus onobrychis, Geranium Pyrenaicum. 
Nevezetes fordulöpont a növenyek eletfolyäsäban a szent Ivan napja (jün. 
24.) vagyis a földrajzi soltitium idejetäja (napfordulat). A tölgyfa ilyenkor üj hajtä- 
sokat (mäsodhajtäs, szent ivännapi hajtäs) ereszt, s minthogy a levele mäs hatäsok 
közt, melegebb idöben növekedik, mint tavaszkor, azert a tavaszi leveltöl alakjät, 
söt nagysägät tekintve is tetemesen elterö, tehät a hökülönbseg folytän felemäs 
lomb (heterophyllia) tämad. Sz. Ivan nap elött, az alvideken egesz sereg növe- 
nyünk (hagymäsak, apröbb päzsit, säs stb.) befejezte eletmüködeset, megerlelte a 
magvät s eltakarodik a földszineröl." A solstitium täjätöl fogva, mäs idöben, a nyar 
fizikai hatasa alatt, a fa belsejeben foly6 vastagodäs eredmenye is mäs, kemenyebb 
es vekonyabb fareteg (gyürü) keletkezik, mint elöbb, s a fa evgyürüi (tavaszi Es 
nyäri fa) keletkezesenek is itt az oka s e ket gyürüt szämitjuk egy esztendei növe- 
kedesnek. A mely növeny szent Ivän täja utän indul fejlödesnek vagy eletfolyasa- 
nak tetemesebb resze ezutän folytatödik, annak alakbeli belyege, nyäri alakja vagy 
az üj generatiöja nem ritkän egesz mäs lesz, mint az olyane, a mely elöbb befe- 
jezte eletet vagy a virägzäsät. Ez az Evszakbeli mäsformasäg alapja. 
A nagyobbiklevelü härs sok fajtäjäval együtt a solstitiumot legaläbb egy hettel 
megelözi, a kisebbikleveli meg a feher härs legaläbb ennyivel követi. A Zzla 
Füredensis a savanyü viz m, jünius 22, täjän virit, k&söbb mint egyik szülöje, a 
nagyobbiklevelü härsfa, de koräbban mint mäsik nemzöje, a feher härsfa. Szent Ivan 
nap utän nyilik az Achzllea pseudotanacetifolia, a Cytisus Jdustriacus, a mentäk, a 
Kickxia, Gentiana cruciata, a Centaurea solstitiahs, de ez azutän egesz Öszig virit, a 
solstitium idejehez szorosan nem alkalmazkodik. A Veratrum nigrum megkezdi a 
liliomfelektöl (tavaszi csaläd), elkülönült kikiriesfelEk nyäri virägzäsät (nyäri csaläd). 
Julius növenye az Inula, Silene longiflora, Onosma arenaria, Gypsophila arenaria, sok 
ernyös, Bupleurum affine, Carpesium cernuum, Veronica Velenovskyi, Inula hybrida, Thrinciä-k, 
Crepis capillaris, kövi rözsa, Prunella grandiflora, Lepidium graminifolium, Centaurium uliginosum. 
Augusztuse az Althaea cannabina, a Knautia Pannonica, kivält a kaszäläs utän kisarjadzva 
es virägozva, Taraxacum serotinum, Senecio dorius, Euphrasia Kerneri, Melampyrum commu- 
tatum stb., a nagymakkos mocsärtölgy. 
-Ekkor bujik ki a särga cserebogär (Rhizotrogus solstitialis). 
