302 Elnevezes, nomenklatura. 
megis marad. A legregibb növenysystematikai nevet meg kell tartani, ezert a 
hozzä kötött ertelmet lehet tisztäzni vagy az alakköret Ujakkal kiegesziteni. Az Uüj 
nevvel megszakitjuk a faj multjät. Hogy idönkint ki helyesbitette a faj ismeretet, 
az a törtenetehez tartozik, az elnevezes prioritäsät nem Erintheti. A faj a nev adäsa- 
kor alkotödott, s a faj ismerete ketsegtelenül innen kezdödik Es idönkent tisztult. 
Ha valamely faj Uüjabb meghatärozäsa- vagy osztälyozäsakor Uj nevet välasztunk, 
vagy a meghagyott fajnevhez üj autort irunk, vagy egy subspecies leiräsakor ket, 
söt härom növenyt, közte a töalakot is, megnevezzük;! minden üjabb felfogas 
szerint vegre egesz sereg autora vagy a nevnek hosszü sora tämad s a prioritäsra 
gondolni se lehet. Ezert egy fajt kette- vagy több fajra szetvälasztvan, ne gondol- 
juk, hogy a regi autor az Ujabb elterest is bele erthette volna a regibb fajäba ; 
(ök rendesen a közönsegesebb töalakot ismertek); hanem lehetöleg megalapitand6, 
melyik az autor leiräsänak egeszen v. pro maiore parte, megfelelö, erre szälljon a 
regi nev, S az Ujabb Es ismeretlenebb elterest nevezzük meg. Ezert en a nemi vagy 
kisebb tekintetben (pro minore parte) vitäsnak mondhatö faj legregibb nevet elsö 
helyre ällitottam, pl. Chenopodium viride L. (Ch opulifolium ScHRAD.), hiszen Linnk 
magä is a Ch. viride-jehez vonja a Ch. sılvestre opuli folio V aıL., Paris. 36. id&zetet. 
Ez termeszetesen vität idezhet elö, de teljes megällapodäs &ppen azert nem lehet, 
mert a regi floristäk a kezdet nehezsegei közt, mäs keszültseggel, intentiöval, stb, 
publikältäk, mint a minöt a modern kritika kivanna En a mai törekvesekben a 
prioritäs mellözesenek kezdetet lätom. 
3. A fajnev prioritäsäval törtenetileg az autore is együtt jär, tehät megmarad 
az eredeti autor neve, a kitöl a növeny fajneve — ha mäs genusz alatt is — ered, 
a helyes genuszähoz sub vagy pro var. kapcsolattal helyezven, pl. 
Sesleria varia Jaca. sub Ara; 
Sesleria Budensis BorB. pro var. ‚S. coeruleae. A regibb fajnevnek kellö helyreällitäsa tör- 
teneti-becsü, nem azert van, hogy üj autor &Es legujabb nev legyen. 
4. A tärsautorsäg pl. Sesleria Budensis (BoRB.) ASCHERS. et GRAEBN., a syste- 
matika terhe, s egykori harczosa (ASCHERSoN) is elpärtolt töle. A tärsautornak az 
elnevezes erdemähez nem ritkän csak annyi köze, hogy munkäjäba ätvette s itt 
mäs oldalon van, mint az eredeti szerzöjeben. Ki gyözne emlekezetben tartani a 
sok genuszszal rokonsägban levö vagy scknevü faj tärsautorait, pl. 
Avena alpina SM. Trisetaria alpina (SM.) 
Trisetum alpinum (SM.) Rön. et SchuLr. Feufelia alpina (SM.) 
Avenastrum aldinum (SM.) FrıTscH. 
Mind könnyebbseg, bärmely genusz fajai közt is, mindig az elsö autor nevet 
jelölni es emlekezetben megtartani. — Ha a faj minden üj ertelmezes vagy mäs 
genuszhoz helyezes szerint autort vältoztat, hol lesz ennek vegre vege-hossza ? 
5. A varietäs vagy elteres (aberratio, lusus) is termeszetes egyseg, letenek 
oka van, a mely gyakran a videk vagy a termöhelye termeszeti ällapotäböl fejt- 
hetö meg. A mai elteres a jövendö faja lehet. A faj nem älland6, lassacskän, sza- 
kadatlanül vältozik. A termeszetben nem az ember alkotta faj van, hanem bizonyos 
U A Dianthus pinifolius Sısth. = D. Hilacinus Boıss. et Heıor., D. Smithii WErTST. &s 
D. Serbicus WErTST.! negy nev, de csak härom szegfü, ill. elterese. 
? Sajnos, hogy a mäsod-, söt több izben is mäs faj jelölesere välasztott ugyanazon fajnev 
(homonymon) ätnevezesekor (Galium ochroleucum Kur. 1814, non Woır 1804 — G. flavicans BORB. 
Temesm. veg. 1884. 6) gyakran meg kell törtenni. 
