Tölgyfafelek, Cupuliferae. 331 
vagy kisebb, kurta, kerekded vagy szeles kerülekded, az alja kerekitett, egyenet- 
lenül vagy ketszer füreszelt, a csücsa kerülete kerekitett, nem csorbitott, mind a 
ket fele fenytelen, a visszäja säppadtabb, kisse ragadös, a fiatalnak mind a ket 
lapja szörösödik, vegre kopaszodik, a szörezet leginkäbb a visszäja vastagabb erein 
marad mes, oldalere egy-egy felöl 7—8. Levelnyele pelyhes, hajtäsa ezenfelül 
ragadös, vegre többe-kevesbbe kopaszodik. Ältoboza nyeles, ismert fajainkenäl fel- 
tünden nagyobb, ellipsoid vagy tojäasdad. Magva kerekded rhombforma, 3'/, mm. 
hosszu, 3 mm. szeles, fenyes, zäszlötlan. A Bd partjäan nehäny kis fa. Az A. zincana- 
töl nem szürke, sem nem molyhos, kerekded es böven premes, kisse ragadös levele, 
nagyobb &s nyelesebb ältoboza különbözteti meg. Igy ter el az A. pubescens-töl is, 
subviscida varietäsätöl pedig ezen felül nagyobb, inkabb fenylö es jobban füreszelt 
levele is elvälasztja. Az A. darbata C. A. Mey. elöttem ketes, Kornne (Deutsche 
Dendrologie 115) A. glutinosa X subcordata ?-nak jelöli, Recer i. h. 161 az A. pube- 
scens-hez, DC. Prodr. XVI. b. 187 az A. glutinosa-hoz kapesolja. Az A. Dalatonialis-t, 
rövid levele enyves hajtäsa, nyeles toboza &s zäszlötlan termese inkäbb az A. glutz- 
nosd-hoz vonja, töle pelyhessege, levelenek alakja &s nagy tobozai különböztetik 
meg. Lehet, hogy A. superglutinosa X incana, denem az, a melyet SImkovics ezen a 
neven az Ak. Közl. XVI. köt. (1879) 148. 1. megkülönböztetett. 
26. csaläad. Tölgyfafelek, Cupuliferae, erdöalkotö faink. 
353. Carpinus betulus 1. 998, Has. 11, a bp erdeiben elszörva, Phyloptus car- 
pini FRrLD (Bf, Szepr. 14) gubacscsal; — var. edentulo Kır. in Rocn. Pl. Banat. 1828, 
26, Kh Büdösküt fele. 
Corylus colurna L. 999, ültetve Füreden. 354. Corylus avellana L. 998, SzHW, 
a bp eleg gyakori es vältozö, nagyobbtermekü, jobb fajtäi is vannak. A Pryllactinia 
guttata Lev. a levele visszäjät egesz ellepi, s feher töle; — var. ovata WırLD. Sp. 
pl. IV, 1805, 470 (var. brachychlamys Spach), Kh, Gys, Vanyarcz, Bd, Rf, Bf; — 
var. gloiotricha Bzck, Fl. Nied.-Österr. 1890, 267, a Bd; — var. schisochlamys SPACH, 
Ann. sc. nat. ser. 2, XVI. 1841, 106, Kh, Gys, nyäri hajtäsan csuklyäs levellel is, 
Kt (C. colurna? Herm. G. I. 129. Ha a meghatärozäs helyes lenne, akkor is csak 
ültetett fa lehet ee [bendei]l erdejeben); — var. gl/aucescens BorB. in 
Barnırzu Herbar. Europ. nr. 8333, 1895 (1896) foliis tenuibus, subtus glaucescenti- 
bus, ad nervos pilosis, na ine inde setis glanduliferis, illis ramulorum aesti- 
valium elongatis, oblongis, ramorum fructiferorum dilatatis. Pedunculi atque petioli 
dense glanduloso-setosi. Cupala biserialis, zuierna setoso-glandulosa, glandem oblon- 
gam compressamque superans, laciniata, Kt, Gys, Vanyarcz, Bd, Al erdei szelen. 
Nagyobbmakkü, nemesedett fajta; — var. s/zriata Win. Spec. pl IV (1805), 470 
baräzdält vagy reselt (hosszäban behasadozott) makkal, Kh, Szgl, Bd erdöszelein, 
a Pilisen, Urvölgy, Lucski, Zölyom-Brezö es Blatnicza körül is. 
355. Ouercus Robur 1. 996 (Ou. pedunculata Euru., SzZHW, Has. 11, 14, 18; 
var. borealis HEUFF.), a bp hegyein egyenkent mindenütt, de alacsony, söt bokor- 
nemü is, H, Sf. Zsiros gubacsot (Cynips calyeıis BURGSDF.: EC. quercus calycıs Haß. 
18) is termel, de a fa szälonkent teremven, a productio keves (V. ö. 273. old.). 
Kis-Reese, Bakönak környeken, a Csapi-hegyen, valamint a recsei allomäsnal is 
gyakoribb. Cupulae squamis remotis, haud imbricatis, coalitis apice solum liberis. 
A zsiros gubacson kivül meg a következö gubacsokat lättam rajta:! MVeuroterus 
lenticularis OuL., N. ostreus Harr., N, numismalis OL. Aphrlothrix gemmae L., Cynips 
calyciformis GIRAUD, C, Hungarica Hart., Dryophanta longiventris Hart., Sf (SzEPL.), 
Andricus superfetationis (Gir.) — A Ou. Robur, vagyis mocsärfänak van näalunk a 
legvekonyabb levele. Itt-ott olyan vastagsägü, mint a Ou. sessiliflora-€ (var. cras- 
A tölgy gubacsait Mayr-nak «Die mitteleuropäischen Eichengallen» (Wien, 1870, 1871) 
czimü munkäjäval hatäroztam meg. 
