360 Bodzafafelek, Loniceraceae. Olajfafelek, Oleaceae. 
Valantia (Vaillantia) muralis L. 1051, Kh (SzHW), tengerparti fü, vid&künkön nem terem. 
686. Rubia tinctorum L. 109, Kh (SzZHW), Szgl faluja mellett az ut szelen. 
68%. Asperula tinctoria L. 104, Kh erdös hegyein (SzZHW) — 688. A. cynan- 
chica L. 104, SzZHW, Has. 11, 16, az egesz videk szäraz füves h., Fd Cecidomyia 
Asperulae Löw gubacscsal (Szepr. in lit.); — var. A. montana W. et Kır. in Wir. 
Enum. horti Berol. I. 1809, 151, Lk Enum. 134, Kır. Bar., SZHW (var. elongata 
Stev. in DC. Prodr. IV. 1830, 583, f. erecta Bors. Vasvärm. 207), abp füves lejtöin 
es szikläin, Sf körül. Maior erecta atque elongata, bracteis lanceolatis integris, ova- 
rıum duplo superantibus, corollae maioris laciniis tubo subduplo duploque brevio- 
ribus; cfr. Borg. Fl. Budap. 102; — var. subscabra BorB. ined. (var. scadbra HEUFF. 
Enum. Banat. 1858, 86, non Link Enum. 1821, 134, non Morıs 1828, nec PrksL 
1822), Ks szäraz hegyein. — 689. A. odorata L. 103, SzZHW (Gal. odoratum Scop., 
SzHW), Kh, Gys, Bd erd. — 690. A. glauca L. 107, sub Galio, SZHW, (G. cam- 
panulatum Nır.. Prosp. 1779, 19, Dauph. II. 1787, 326; A. galioides Sımk., non 
M. B., a bp füves oldalan, Sf es Lepseny közt. Line leiräsäanak a nagyobb resze 
füvünkre vonatkozik, a «Tataria» termöhely a keleti A. galiordes-e M. Bies. Fl. 
Taur.-Cauc. I. 101. V. ö. Boıss. Fl. or. III. 44. 
691. Sherardia arvensis L. 102, müvelt h. ritka, Kh! 
44. csalad. Dodsafafelekr, Loniceraceae. 
Lonicera caprifolia L. 173, L. Tatarica L. 173, kertbe ültetik. 
692. Lonicera xylostea L. 174, SzZHW, Sımk., a bp. erdejeben, de eleg ritka. 
693. Viburnum lanlanum L. 268, SzZHW, Smk.;, Lmn£ szava: «foliis subtus 
tomentosis canescentibus», valamint a termöhelye szerint «in Europae australioris 
sepibus argillosis» a nyilt hegy bokorja a töalak —= var. discolor Hüter, in Vis. 
Suppl. fl. Dalm. 1872, 104; a) genumnum REHMAN Przeglad roslini 1874, 17, a bp 
füves, bokros lejtöin a bokorvegetatiönak egyik gyakori eleme, Bf Phytoptus viburni 
Nar. (Szerr. II. 219) gubacscsal ; — var. Zyrascum Reum. 1. c. (var. glabrescens 
WIESB. ap. CELAK. Result. 1893, 20, Barnırz Herb. Europ. 1895, 7970 foliis utrinque 
virescentibus, est forma magis alpestris, in Hungaria boreali (Blatnieza, Fenyöhäza) 
characteristica, aut formam umbrosam sistit ad Almädi. — 694. V. opulus L. 268, 
Kh (SzZHW), H, Vd, Märkö erdeiben (Pırıızz !). 
69. Sambucus Ebulus L. 269, SzZHW, Hag. 14, elszörva md. — 696. S. race- 
mosa 1. 270, Khv magasabb hegyein (SzZHW). — 69%. S. nigra L. 269, SzHW, 
md; — Al Phytoptus (Craspedoneus) sambuci Am. gubacscsal. 
Symphoricarpus racemosa Mıcrx. Fl. bor. Am. 1. 1803, 107, ültetik, gyöngybogyö. 
45. csaläd. Olajfafelek, Oleaceae. 
698. Ligustrum vulgare L. 7, SzZHW, Hap. 11, a bp bokros lejtöin Es erdei- 
ben, Kh partjän. 
699. Fraxinus excelsior 1. 1057, Ks es Mama közt (Fr. oxyphylla? Rel. Kır. 
112), Bd partjän, Kh, H. — 700. A. ornus L. 1057, SzHW, Sıcm. 48, Kır. Bar., 
Hag. 16, 18 (Ornus Europaea Pers. Synops. 1805, 9) «foliolis lanceolatis aequali- 
bus» (L. Sp. pl. II. 1510), abp md. gubacscsal is (Rel. Kır. 112). A Bd-tetö lineä- 
jaban a hajtäs nagyon különfele levellel, a levelke egymässal különbözö mödon 
összenö, ezert a härmas levele is gyakori, Fd värhegyen, a Tätikän (PıErs exsice.!); 
— var. Danubialis BorB. ined. (var. diversifolia Rocn. Pl. Banat. 1828, 44, t. VII, 
fig. 18, non Aır. Hort. Kew. III, 1789, 445, foliolis late oblongis aut late elliptieis, 
abruptim acuminatis, nervis subtus rubiginoso-pubescentibus, terminali basi cuneato, 
«novissimis subrotundis», Fd, Bd, Bf, Al; — var. oxyptera Borg. ined., alis fruc- 
