Kakasczimerfelek, Rinanthaceae. Rejtekfüfelek, Orobanchaceae. 379 
905. Frstularia (Alectorolophus) crista galli L. a 603, sub Rhinantho, cum cita- 
tione <erista galli pratensis humilior, coma fusca, Rupp. Jen. I. 194» et <crista galli 
foem. Bauh. Hist. III. 436» ! = R. minor Eurn. Beitr. V. 1790, 175, SzZHW (Rh. 
eircumalatus WINTERL), nedves reten, Al, Bd, Szgl, Kh, Vd; — var. vittulata Gremu, 
Exc. Fl. d. Schweiz IV. ed. 1881, 320, Kh. — 906. 7. (Alectorolophus) goniotricha 
BorB. in lit. ad STERNECK 1894, indicato charact. sub Rhinantho, ÖBZ. 1895, 127, 
sub Alectorolopho, Barnırz Herb. Europ. 8397, 1895, KERNER Fl. exsicc. Austro-Hung. 
2606 (Alect. Borbasu DörrL. Herb. norm. 3366, 1897, Rh. crista galli SEHW, Rh. 
semialatus WINTERL?), Gys völgyeiben (mäj. 4. virit), Kh, Szgl retjein, a Bd körül, 
Ezt a növenyt 1892. mäjus 28-än a soroksäri Dunapartröl Ahinanthus goniotrichus 
neven küldöttem szet. Meg a gomiotrichus” kifejezest is, ügy hiszem, en vezettem 
be a systematikaba, 1894 Ööszen STERNECK € fajr6l kerdest intez hozzäm. A kellö 
felvilägositäst neki megadvän, arra a szändekära, hogy a növenyt nevemröl nevezi, 
azt irtam, inkäbb leszek a Ahnanthus goniotrıchus autora. Elvärtam volna tehät, 
hogy Rh. v. Alectorolophus goniotrichus Bors. in lit. neven közli, de 6 gyakran 
A. gomiotrichus STERN. neven emlegeti, a minek ertelme csak A. gomiotrichus Bors. 
ap. STERN. lehet. Igy közlik az idezett herbariumok, VeLex. Suppl. Fl. Bulg. 218 stb. 
STERNECK A. gomotrichus-a különben a leiräs szerint ketsegtelen species mixta. A 
bolgär növeny, a mint STERNECK-kel közöltem, a var. gomiadenis Bors., angulis caly- 
cinis praeter pubem glanduliferis (Bpest körül is), az olasz növenynek egesz kelyhe 
apröszörü (var. microtricha, calyce breviter puberulo). Mäs olasz A. goniotrichus-röl 
STERNECK azt irja, egesz kopasz,’ tehät nem deszörös s A. glaber Arı. lehetne Eppen 
ezen összekeveres miatt DÖRFLER a hazai AA. gomiotrichus-t A. Borbdsüu-nak nevezte 
ät, — var. interfoliata Bors. ined., Vd szäraz läpjän csaknem meternyi peldäk 
(297, 299. o.). — 90%. F. alectorolophus Scor. Fl. Carn. 1772, I. 435, sub Mimulo 
(Rh. hirsuta Lam. Fl. Frang. II. 353, 1778; Rh. crista galli L. A), I meRSm: — War 
patulus SverN. ÖBZ. 1897, 433, pro spec. Alectorolophi, u. i. (aug. közeptäjan). — 
Umne a Rh. erista galli fajtäit nem egeszen tisztän tärta elenk. A Spec. pl. I. es 
II. kiadäsäban a # elteres a <crista galli angustifolia montana» idezese nyoman 
a Rh. angustifolius Gm., a Flora Lapponica 205, valamint a Fl. Svec. ed. 2. 1755, 
212, # elterese «calyce hirsuto» a Zr. alectorolophus. 
908. Melampyrum cristatum 1. 605, SzZHW, sürübb erdöben a bp md. — 
909. M. arvense L. 605, Rel. Kit. 6, SzZHW, veteseben md, de mivel a szöllö elöl 
a gabona sok h. häträl, aränylag ritkäbb mint egyebütt. — 910. M. barbatım W. 
et Kır. Ic. t. 86, 1801, SzHW, Sigm. 48, mint az elöbbi. Gyötrös füves helyen 
Bd is, Lepseny &s Kajär sös helyen, A (Rel. Kır. 115). — 911. M. nemorosum L. 
605, SzZHW, a bp erdejeben, hegyi bokräban.; — var. albicomum Bor». ined. foliis 
infrafloralibus albis, VB, Bd: — var. /atissimum Borg. ined. foliis caulinis late ovatis 
vel cordatis, superioribus hastato-auriculatis. A Bd, Rönädfa (Baranya), Sorok-Käpolna 
erdejenek nyilt helyein. — 912. M. pratiense L. 605 (angustifrons, M. silvaticum 
SzHW, non L.), Al, VB völgyeiben; — var. ovatum Spenn. Fl. Frib. II. 1826, 367, 
(M. digitatum Scuur, M. pratense SzZHW, non IL.) ı 1 Kin, Gays, 
98. csaläd. Rejtekfüfelek, Orobanchaceae. 
13. Zathraea sgamaria 1. 606, Kh (SzZHW), VB erdejeben (rejtekfi), 
914. Orobanche romosa L. 633, SzZHW, kenderen es dohänyon elösködik 
Ederics, Guläcs &s Szgl körül (Wierze. mspt 16); en csak Hegymagasinäl! - 915. 
O. arenaria Borku. in Röm. Neu. Mag. bot. I 1797, 6, Kh dombjain Artemisia 
! «Crista galli foemina humilior, caule minus robusto, foliis angustioribus, floribus multo 
minoribus, summitatibus minus albescentibus, utriculis (calyce) glabris» sine dubio ad AA. minorem 
Eur. spectat, 
° Symbolae ad Thymos, 41. old. 
° Läsd StTerneck munkäjänak különnyomäsät, 52—53. 1]. 
