Keresztesviraguak, Cruciferae. 391 
1110. Drassica nova WINTERL Index, 1788, fig. 10 (Dr. elougata Erru. Beitr. 
VII. 1792, 159), Ks, Lepseny, Sf mezein. 
1111. Sznapıs arvensis L. 568, SzHW, Sımk. mezön md; — var. orientalis 
Il, Cem, I, 1705,,n. 5%, !Big, In, IB 
S. alba L. 668, vetik, elvadul; — ‚5. zzcana L. Cent. I. 1755, n. 54 (Hirschfeldia adpressa 
MoencH. Meth. 264) Kh (SzZHW); hazäankböl ismeretlen. 
1112. Diplotaxıs tenuifoha L Cent. I. 1755, n. 6 sub Sisymbrio, mezön md; 
a Bd Cystopus candıdus (Prrs.) peneszszel, elzöldülve, ellaposodva. — 1113. 2. 
muralis L. 658, sub Sisymbr. (incl. a scapiformi Nkır. Fl. N.-Ö. 737) Kh (SzHW), 
T (Has. 17), Bf (Sımk.), Ks, Bd, Gys, Bg, Szäntöd, Vd; — var. ramosa NEILR. i. h. 
(D. intermedia SCHUR. En. 60) Bd. 
1134. Alyssum Arduinı FrirscH. Excursionsfl. für Oesterr. 1897, 253, 628 /A. 
saxatile CrANnTz Stirp. 1769, 16, et autor. Hungariae mediae atque borealis, SZHW, 
non L. 1753, 650; Aurimia petraea « emarginata‘ Schur Enum. 61) a Bd szikläin 
(Kır. Bar.) böven! E szikläk ezen a szirtaranyon kivül a borostyän lombjäval koszo- 
rüzva, a török meggy illatätöl elarasztva, tavaszkor fölseges kepet nyujtanak (Sımk.). 
Koloska szikläin A!, a Tätikan (Szep I. 23). Szirmai csorbitottak. 'Tüul-a-Dunännak 
jellemzö füve, bazalton Es me&szen egyiränt nö. Systematikailag olyan ritka növeny, 
a mely A. saratile teves nev alatt lappangva, 1897-ig megfelelö nevet nem 
kapott, m&g LamArck, MOENCH, GILIBERT, stb. autoroktöl sem, a kik a szabäly- 
szerüen megnevezett növenyt is szoktäk mäs nevvel ellätni. Csak KırreL? ketelke- 
dett, vajjon az ö növenye az igazi A. saratile-e? Valöban az A. saratıle L. kretai 
felcserje «petala lutea integra», foliis «undulatis integris>, s valöszinüleg az A. orien- 
tale ArD. Spec. alt. 32 is az A. saratile-nek öblöslevelü v. öblösen fogas-levelü 
formäja. Az A. orientale-t meg az A. Arduini-t összeköt6 länczszem az aldunai A, 
subsinuatum BorB. Ak. Közl. 1878, 178. Ennek a täskäja meg kisebb, mint az A. 
orientale-€£, 4 mm. hosszü, 5—7 mm. szeles, kerekded vagy szeles forditott tojäsdad, 
a tetejen csonkitott vagy csorbitott, hällözatosan erezett, deres-zöld, a közepen is 
lapos. Melk, Arvavär, Petrozseny A. Arduini-jenek täskäja is csaknem akkora, 5 mm. 
hosszuü, forditott szeles tojasdad; mig Tül-a-Dunän alvideken a termese meg apröbb, 
3—4 mm. hosszu, fönt 3 mm. szeles, täskäja zöld, fenylö, 1—2 magü s a közepen 
kisse domborü, termö fürtje sürü. (subvar. /amprocarpum). — 1115. A. montanum 
L. 650, Kh (SzHW) hegyein. Linn£ leiräsa szerint a svajezi növeny a töalak ( Thlaspi 
montanum luteum Baun. Hist. II. 928, t. 929). Megegyezik vele a rhöne-melleki A. 
Rhodanense JorD. et Fourr. Brev. 1866, fasc. 2, 10, az ausztriai, valamint a magyar 
haza Alyssum «montanum»-änak resze. A koräbbi nyiläs apröbbvirägü es kisebb- 
täskäs, ez a var. vernale Schurr. Ö. Fl. 1814, II. 228, mint az inkäbb nöjellemü elteres. 
A tavasz utölja €es nyär elejenek elterese az A. vernale Kır. in Hornem.: Hort. 
Hafn. 1815, 601, Kır. herb. LI. fasc. n. 29! (A. rostratum Savı. Fl. com. Pest 1826, 
II. 126, et aut., non Stev. Mem. ac. Petersb. III. 1810, 295; A. m. var. elongatum Rocn. 
Reise 35, non DC. Prodr. I. 164, var. ramosum Heurr. Enum. pl. Banat. 1858, 21; 
var. asyns amum BorB. in BAENITz Herb. Europ. 7294, 1893, A. rostratum b. vernale 
DC. Syst. II. 313, A. arenarium Aut. Hung., non alior. V. ö. M. Bıes. Fl. Taur. 
Cauc III. 433. Szoroshadban, Kh es Füzf6 körül. Magasra megnö (35—40 cm.), ter- 
metere az A. rostratum STev. vagy A. Wierzbickii HEUFF. fajhoz hasonlö, ägas, levele 
az A. montanum-Enäl megnyultabb (2>—4 cm) €s aränylag keskenyebb, keskenyen 
hosszukäs, ekalakü, kisse zöldebb &s lazäbb-molyhü, mint az A. montanum-E, viräga 
nagyobb,virägfürtje megnyult, lazabb, szirma melyebben szivmetszetü,termese nagyobb, 
söt mind a Kıraıser, mind a HrurreL peldäjän van 2—3-szor nagyobb nehäny täska 
is, mint az A. montanum-&. — Az A. Wierzbickü-töl laza fürtje, a hosszabb, szet- 
allö szörök hiänya stb., az A. repens-töl szürke-molyhü, le nem kopaszodö termese, 
az A. Transsilvanicum-töl (SCHUR) pedig ezen kivül kivält a keskeny levele stb. 
különiti el. Az a länczszem ez, mely az A. montanum-töl az vernale-n es A. Trans- 
! Non A. emarginatum ZAHLBR. ap. Vıs. fl. Dalm. III. 1852, 118. 
” Taschenbuch der Flora Deutschlands, 1844. 870. 
