396  Iholyafelek, Violaceae. Tökfelek, Oucurbitaceae. 
pubescens. A bp füves h — 1181. V. foliosa Czrax. Prodr. Fl. Böhm III. 1875, 
477, stipulis breviter ciliatis: Gys, Bd, Bf, A, Csp. — 1182. V sepincola JorD. 
Observ. VII. 1849, 8, Kh bokrai közt, a Bd. — 1183. V. alba Bess Fl. Galic. 
1809, I. 171, Bf, Alsö-Eörs hegyein, a Bd, Gys völgy. ritka. — 1184. V. Kalk- 
burgensis Wıesß. ÖBZ. 1874, 225 (V. alba X Austriaca), Bf hegyein ritka. — 
1185. V. arenaria DC. Fl. Fr. IV. 1805, 806, Sıcm. 48, mint V. Avıda Kır. in R. 
et ScHurt. Syst. V. 1819, 363, Bf a Siske forräs völgyenek lejtöin (Sımk.), Kh, a 
Szoroshad füves h. ritka (V. aren. et V. livida SzZHW, Bors. OBZ. 1893, 360). — 
1186. V. Burnati GrEMmLı, Excurs. III 1878, 89, var. sabriviniana NEUM., WAHLST. 
et Mure. Viol. exs. 1886, 20, BorBAs, HALLIER 1. c. 204, pedunculis undique hispi- 
dulis, Gys völgyeiben. — 118%. V. szlvestris Lam. Fl. Fr. I. 1778, 680, Sımk., a bp 
erdeiben (l. 295. o.), H, Vd, Recse, — 1188. V. Riviniana Rene. Pl. Crit. 1. 1823, 
81, Gys völgy.; — var. V. stichotricha Bors. ÖBZ. 1893, 319 differt caule unifariam, 
hinc et inde bifariam puberulo, foliis magis glaucescentibus, rotundioribus, pedunculis 
unifariam puberulis. Cum V,. Burnati consociare nolui, quum V. Rivinianae proxima 
nec floribus, nec fructibus glabris ab ea differet. Calcar albidum amplum, sulcatum. 
Kh, Gys, Köszeg erdeiben. — 1189. V. canına L. 935, SzZHW (V. ericetorum SCHRAD.), 
Recse, Kh, Gys füves hegyein. — V. /ucorum Rcug. Fl. Crit I. 1823, 60. Gys 
völgyeiben (V. montana? SzZHW, vix L.). — 1190. V. Ruppu Aır. Fl. Pedem. I. 
1785, 99 (V. stagnina Kır. V. commutata Borg. Vasvärm. növ. 9,, Waıss. ÖBZ. 
1895, 144) Tp nedves retjen. Ha a V. persicifolia SzHW ide tartozik, akkor Kh 
is, kivält a Vindornyäban, Sümegen (Sz£er Il. 10. A V. Ruppü Au. a leiras, a 
rajz, termöhely («in argillosis et in ericetorum spongiosis» es a deli videk szerint 
valöban a V. stagnind-val väg Öössze, a mi növenyünk legfeljebb csak jelentektelen 
vagy relativ belyeg nyomän terhet el a piemontitöl. Ez a kopaszlevelü illattalan 
ibolya különben Vasvärmegyen kivül Kis-Cell mellett, de mär Veszprem megyeben, 
Lukäcshäza nedves retjein (PıErS!) a bekäsmegyeri nedves reteken, Pesten a Räkoson, 
a pilis-sz -läszlöi erdöben, a Mätra tetejen a Szuhai-hutänäl, mindenütt nedves vagy 
süppedös helyen, — a keskeny- s nem szivforma-levelü, hanem nyelbe keskenyedö 
elterese (var. szenotoma Borg. ined.) ellenben Kecskemeten, Körös-Ladänyon Fäs- 
erdö mocsara körül, a Räkoson Pest mellett, Doroszlö (Vasvärm.) s Erdelyben 
Kis-Csür körül terem (Barth). BECK G. (Fl. N.-O. 523,) a level kopaszsägät v. aprö 
szörözetet keves figyelemre meltatva, V. stagnina typica-nak az utöbbik elterest 
tekinti. Ennek KırameL leiräsa ellene mond. A pelyheserezetü V. persicifoha-röl 
|Roru. Tentam. fl. Germ. II. part. 1789, 271, Vesztö es Nyiregyhäza körül, Söstö 
legit LArzerL] szinten tevesen ällitjäk, hogy akär a V. montand-val L. (V. elatior 
Fr.), akär a V. pumila-val Vırı. egybevägna, mert e kettönek nagy melleklevele van, 
a V persicifolia-röl pedig RorTu azt mondja «foliis angustis, stipulae minores.» — 
var. castanetorum BoRB. in HALLIER 1. c. 208, Gys völgyeiben. Az elöbbinek szäraz- 
földi, hegyi v. erdei elterese, töle jobban szives, vastagabb levele nagyobb virägja, 
mäs termöhelye stb. különbözteti meg — 1191. V. mirabilis L. 936, (SzHW, 
Sımk. 175), a bp sürübb erdeiben (v. ö. 295. 0). V. uliginosa Bess. Fl. Galic. 1809, 
162, SzZHW, a krajnai es karintbiai hely nyomaän, lehet, SzZHW-ek idejeben nött 
Vd (v. ö. Harnıer 194). — 1192. V. tricolor L. 935, Kh hegyein (SZHW), Gys, Bf. — 
var. arvensis Murr. Prodr. stirp. Götting 1770, 73, SzZHW es var. procerior GauD. 
Fl. Helv. Il. 1828, 210 (V. segetalis Jorn.), vetesben, mezön md; — var. Danatica 
Kır. in R. et Schurr. Syst. V. 1819, 382, Recse, T, A völgyeiben; — var. Krrtar- 
beliana R. et Sch. Syst. V. 1819, 383, Bg, Gys, Bf, T füves h. 
81. csaläd. Tökfelek, Cucurbitaceae. 
1193. Dryonia alba L. 1012, Rel. Kır. 116, Sımk. SZHW, a bp sövenyes h. 
md, — Bf Cecidomyia .bryoniae BoucHk gubacscsal (SzerL. 14). — 1194. Br. dıoıca 
JacQ. Fl. Austr. II. 1774, 59, Kh (SzHW), Nagy-Recse keritesein ! 
