Vitorläsviraguak, Papilionaceae. 425 
65) mezön, füves lejtön eleg gyakori md Karmacsig, T elzöldülve is; — var. e/on- 
gala Rocher, Ban. 51, t. 15 (M. longiseta var. komotricha Bors. Homokpuszt. 1886, 
98, 102) csak a typusnak megnyult, nagyobb elterese. T, A, Bd, — var. mollısıma 
Roru Catal. III. 1806, 74, Bg Värhegyen, — var. viscıda Koch, Synops. I. 1835, 
164 (var. viscidula Sımx. in Bunyıray, Nagy-Värad termeszetrajza 1890, 103) VB, 
Bf, T hegyein; — var. brachyodon Rcug. Fl. Germ. excurs. Il. 1832, 502 (M. bra- 
chyacantha Kern. ÖBZ 1873, 386, non M. laciniata var. brachyacantha Boıss. Diagn. 
IX. 1849, 20; M. minima y brevispina OxLax. Prodr. Böhm. 1875, 658) Bf, A füves 
tetöin ritka. A M. minima nevet Linnt BauHmn «Medica echinata minıma»-jaböl 
välasztotta, tehät a M. minima az a felvideki, a mely a Fl. exsiccata Austro-Hun- 
garica 2012. szamäval kiadatott. A M. recta Wırrv. Sp. pl. Ill. 1415, vagyis a M. 
longiseta (DC. Prodr. Il. 1825, 178, pro var.) aM. minima typusa nem lehet, mint 
Sımoxkar a Bunyıray i. h. 102 gyanittatja, mert ez Fiume környeken j6 nagyra 
megnö, nem «minima», s inkäbb tengerparti alak. 
1464. Trigonella Monspeliaca L. 777, Bf (Sıcm. 47), T! hegyein, Bd, Bg homok- 
jän (Sımk.) s a Värhegyen !, Kh (SzZHW), Sf. Hüvelye sok nevezetes autor szerint 
pelyhes; ilyen szämos helyröl valö, me&g delfranezia (Beziers) s a balatonmelleki 
peldäm is. REıcHEnBacH Fl. Germ. excurs. 500. old. mondja: «Zegumina ... strigoso- 
hirtella, varissime glabra». Ez a var. /amprocarpa Bore. (7. lamprocarpa Bor». herb.), 
hazankban kivält a tengerparton (Zengg, Novi, Carlopago) leguminibus glaberrimis, 
nitidis. Carlopag6näl, valamint Francziaorszägban (Drome Romans, in pascuis cal- 
careis, B. HERVIER) a var. /amprocarpad-val vegyest a töalak is terem. 
1465. Melilotus officinalis 1. 765, sub Trifolio, SzZHW, Hap. 12, nedves, füves 
h. md; — var. pleniflorus Bors. ined., petalis multis, Sf nedves h. — 1466. M. albus 
Desk. in Lam. Eneycl. IV. 1797, 63 (Trifolium Melilotus off. x L. 765, M. vulgarıs 
Wiırro., Sapı., SEZHW, M. Petitpierreana Wırrv., SzZHW), füves h., mesgyen, de az 
elöbbinel ritkabb. — 146%. M. dentatus W. et Kur. Ic. t. 42, 1800, sub Trifolio; 
Wirren. Sp. pl. III. 1800, 1355, Arv. (Zrifolium Kochianum HaynE in SCHRAD. Neu. 
Journ. I. 1807, 337; M. Kochiana WırLv. Enum. pl. h. bot. Berol. 1809, 790), az 
egesz videk ! nedves, sös partja es nädasa körül gyakori (W. et Kır. i. h. 41, Kır. 
Bar. et Add. 312, SzZHW, Bors. FK. 472, Trifolium Melilotus Rel. Kır. 9), T mo- 
csarai körül, söt a nädasban is (W. et Kır. i. h. 41, Add. 313), Kis-Eörs mellett, 
Koloska-völgyben. Az aprövirägü M. altissimus uw. Fl. Paris. 1799, 378, a 
rövid leiräs szerint ide tartoznek, de a rövid leiräs miatt, meg hogy a M. dentatus 
Francziaorszägban ismeretlen, az Öösszetartozäs bizonytalan. V. ö. LAMOTTE, Prodr. 
Fl. centr. France 1877, 195. — 1468. M. macrorrhizus W. et Kır, Ic. t. 26, 1800 
sub Trifolio, Wırıp. Spec. pl. III. 1800, .1354, Szgl läpjan (Sıcm. 47), de hamaräbb 
a következ6 fajta. KırameL a Zrif. macrorrhizum-ot l\iläs vagy piroslö szärral festi 
le, mint az öbudai meg a bekäsmegyeri sös, nedves reten gyüjtött peldäkon valö- 
ban läthatö, s az erösebb räsugärzästöl (insolatio) ered, mint a magyar alföldi növe- 
nyeknek gyakori es jellemzö szine. De gyakori a M. macrorrhizus zöld szinnel is 
(f. chlorocaulis BorB. in DörrL. Jahreskatalog pro 1895 des Wiener botan. Tausch- 
vereins 38) söt olyan peldäja is elegendö van, melynek a felsöbb levelei Epszelüek 
vagy csaknem ilyenek (f. subintegrans Bors. ined.). Ilyen a Fl. exsicc. Austro- 
Hungarica-janak M. paluster (429. sz.) peldäja is. A M. macrorrhızus-t meg a M. 
paluster-t az utöbbi evtizedekben a botanikusok ! versengve tärgyaltäk. Egy hibäjok 
maradt, hogy a M paluster-t a M. macrorrhizus-szal vegyest Pestvärmegye sikjän 
kerestek. A M. paluster termöhelye azonban Hidegküt €s Keszincz” Temes vär- 
megyeben, ezert KırameL keziratäban M. Banatica KıramerL (ÖBZ. 1877—78, 
369) is a neve. A M. paluster, Temesvärmegyeben az eredeti helyen gyüjtven, 
ugyanaz, a melyet azelött hazänkban M. altissimus-nak (non Tuvitr.) tartottak, s 
pedig vagy egeszen fogazott-levelü (var. perfrondosus Bors. Bekesvm. fl. 102), vagy 
I KERNER, OBZ. 1868, 389, -- Cerakovsky ibid. 1870, 50—54, 1877, 77—78, 367—73, 405— 
411, — MenyHaArtH ibid. 1877, 231—36, 258—70, 299—304, Kern. Fl. exc. Austro-Hung. 428, 429. 
® Borsäs: Bekesvärm. fl. 102, Temesmegye veg. 79. 
