Vitorlasviräguak, Papilionaceae., 425 
148%. Lotus cornieulatus L. 775, Rel. Kır. 10, SzZHW, Has. 12, nedves reten 
md; — var. Zenuifolius L. 776, Bors. FK. 469 (2: tenws Kır. in Wirıd. Enum. 
1809, 797, Add. 318, SzHW), nedves, kivält tözeges reten md, a dp uralkodö;, — 
var. vıllosus Tuumr. Fl. Paris. 1799, 387, SzHW, Sınk. (Z. gracilis SzZHW?°, non 
W. et Kır.), a bp szäraz, füves lejtöin, hegyi retjen, Sf, Be. 
1488. Zetragonolobus siliquosus L. Syst. nat. X. 1759, 1178 sub Loto, SzHW, 
BorB. FK. 1891, 472, Ha. 12, nedves reten md. 
1489. Galega officinalis L. 714, SzHW, Szgl, Kh, F, Vd nedves helyein, 
Pseudoacacia pseudoacacia L. 722 sub Robinia (PL. communis Sımx. Arad fögymn. Ertesi- 
töje 1891, 28, Aradvm. term.-r. 1893, 95; . vulgaris Mevıx. Vorles. Churpf. phys. Gesellsch. II. 
1787, 364; P. odorata MoencH, Meth. 1794, 145), gyakran ültetik (273., 294. o.). Bf parkjäban var. 
diversifrons Bore. ined., foliis inferioribus simplicibus ternatisque, superioribus normalibus. 
1490. Colutea arborescens L. 723, Ärv., Hag. 18, Rel. Kır, 118, a bp cserjes 
lejtöin, szöllök közt md, Szgl väran is (294. o.). 
1491. Aszragalus onobrychis L. 760, SZHW, Has. 11, Rel. Kır. 119, füves 
mezön, lejtön elszörva md; — var. Banaticus Rocher, Bot. Reise in d. Banat, 1838, 
39, Bors. Homokp. 102, A, T, Kh, Sf homokjän. — 1492. A. Austriacus Jaco., 
Enum. 1762, 130, Kh (SzHW), Bf (Hırzesr. 40), T (Herm. II. 281), Fokszabadi (Kır. 
Bar.), VB, Bg hegyen, Sf homokjän, Ks!, Veszprem. A. vescicarius L. 760, Szgl 
(Kır. Slav.) videken, de mint meszszirti növeny nehezen bazalton. — 1493. 4. cicer 
L. 757, SzZHW, füves mezön elszörva md. — 1494. A. glycyphyllos L. 758, SzZHW, 
erdöben elszörva md. — 1495. A. asper WvLr in Jaco. Miscell. II. 1781, 335, 
Fokszabadi (Kır. Bar.), Sf szäraz, partos reszen! 
Cicer arietinum L. 738, ritkän termesztik; bagolyborso. — Pisum satıvum L. 727 es P. 
arvense L. 727, SEZHW. — Zrvum lens L. 738, SzZHW, termesztik. 
149%. Ervum hirsutum 1. 738, SzHW, a bp füves lejtöin. — 149%. E. tetra- 
spermum L. 738, SzZHW, füves h. elszörva md. Recse. 
1498. Vıicia pisiformis L. 734 (V. ochroleuca Gww. Fl. Lithv. IV. 1781-82, 
102, non Ten. 1811), Kh (SzHW) hegyein, a Bd, Al. — 1499. V. silwatica L. 134, 
Kh (SzHW), a Bd (Kır. Bar), n. v., hidegebb völgyek (belai Barlangliget, Somodi 
Abauj, leg. Reuter K.) lakosa. — 1500. V. Cassubica L. 735, Kh (SzZHW), Cser- 
szeg körül (Kır. Add. 324), a Bd erdötlen teteje, kivält Tördemicz fele, tele van 
vele, mintha vetettek volna, Al, VB; — var. serotina Bors. ined. 299. o. — 1501. 
N. sparsiflora Tenorz, Ad Florae Neapolitanae Syllogem appendix quinta 1842, 
26 ex descript. et exemplari exsiccato, quod cl. MArreı ad montem Paternum 
provinciae Bononiensis, maio 1885 legit et cum specimine authentico Tenoreano 
comparavit (V. Pilisiensis ASCHERS. et Janka Botan. Ztg. 1872, 142; Orobus ochro- 
Veucus W. et Kır. Ic, t. 118, 1802), Bf Tamäshegyen (Zrvum ochroleucum ALkF. 
OBZ. 1859, 360, 365, SIMK.), Kh hegyein (SZHW), hacsak nem az elöbbi termö- 
helyre vonatkozik, magam itt n. v. Ennek az idäig bennszülöttnek hitt növenyünk- 
nek az olasz hegyeken valö földeritesevel megszünt a magyar endemismusa, de 
V. ochroleuca W. et Kır. sub Orobo se lehet, mert GILIBERT es TENORE mär elöbb 
mäs kaszanylig-fajt nevezett 7. ochroleucd-nak. V. ö. Pötf. 1899, 18991. A V. 
sparsiflora Tex. inkäbb Vieia, mint Orobus. Az Orobus genuszät mostanäban gyakran 
a Lathyrus-hoz csatoljäk. Az Orobus ochroleucus W. et Kır, ide valöban nem val6. 
Az ismert Vicid-k közt leghelyesebben a UV. Cassubica utän következik. V. sparsi- 
flora (Lathyrus ochroleucus Hoox., Index Kew. III. 1894, 375, non Hook. Fl. bor. 
Amer. I. 1833, 159, nec Torr. B. U. St. Exp. II. 267) Viciae orobo DC. Fl. Fr. V. 
1815, 577 (Orobo silvatico L. Cent. I, pl. n. 66. 1755) proxime affınis differt stipulis 
semiovatis, dentatis, integrisque, non semihastatis, superioribus lanccolato-acuminatis, 
racemo laxiore, calyce corollaque concolori, non alba, violaceo-venosa, foliolis 
magis elongatis, ovato-lanceolatis, haud confertis ut in V. 0r0obo, Racemus V. orobi 
foliorum longitudinem conspicue superat, in V. sparsiflora Hungarica atque Italica 
folio brevior, aequilongus, aut paulo longior. — 1502. V. dumetorum L. 734, Kh 
(S-HW), a Bd tetejen erdöben Smyrnium-mal, Kt. — 1503. V. Cracca L. 735, 
