A balatoni hö Horäja. 29 
ezt az Erdekes mikroszkopikus növenyt. AGARDH meg nepies nevet is talält szämära 
s a hö virägjänak nevezte el, egy Imnt-fele hasonlö nev alapjän. Linnt ugyanis a 
vizek «virägzäsät» 0kozö6 (Noszoc flos aguae L.) egyik moszatot hivta igy. |Magyarul 
szinten ismeretes egy hasonlö kifejezes, s ez a Tiszaviräg, de mint ältalän tudva 
van, a Tisza virägzäsät egy izelt läbü öriäsi mennyisägben valö elszaporodäsa okozza. 
Tudtommal a vizek szinen fellep& moszat-vegetatiöt nepünk nem különbözteti meg 
külön nevvel.| 
Visszaterve a Protococcus nivalis-hoz, hozzä kell tennünk meg elbeszelesünkhöz, 
hogy C. A. Acarpın igen szerencses volt a vörös organizmus karakterizäläsäban, 
mert a többi kivälö botanikusok is csakhamar csatlakoztak n&zetehez, söt Aucuste 
Pyramus DE Canportr, kinek volt alkalma összehasonlitani a sväjczi, meg a Ross- 
fele vörös havat, a kettöben elöfordulö vörös organizmust azonosnak tartotta. 
Közbevetöleg jegyzem csak meg, hogy legüjabban megint ez a nezet uralkodik. 
Elsö behatö dolgozat, mely a hö floräjära vonatkozik a Wirrrock-& vala (Om 
snöns och isens flora, särskildt i de arktiska trakterna; in A. E. NoRDENSKIÖöLD Stu- 
dier och forskningar, Stockholm, 1883). Elötte csak az elöbb emlitett Protococcus 
vagy Sphaerella nivalis (BAUER) SOMMERFELT volt ismeretes, mint havon &lö moszat- 
fele. Wırrrock azonban sok grönlandi, sv@d, norveg, spitzbergi &s sziberiai anyagot 
kapott a különfele expediciök reven s ezeket feldolgozta. Wırrrock hö- &s jegflorät 
különböztet meg. 
A höflora szerinte gazdagabb a jeg floräjänäl, mert a höröl 37 fajt tudott 
konstatälni, mig a jegröl csak 10-et. Mindössze pedig 42 moszatfajt lelt a hö es 
jeg szinen, ide szämitvän meg 4 Bacillariaceat is. 
WırTRock utän LAGERHEIM vizsgälta a Spitzbergäk havät, meg a Luleä Lapp- 
markon gyüjtött höpröbäkat s Ecuadori tartözkodäsa alatt a Pichincha nevtüi havas 
vulkän höfloräjät is ätkutatta, Knur Bonn Finmarki &s Pite Lappmarki, BERGGREN 
pedig üjböl Spitzbergi pröbäkat kapott vizsgälatra, ezen itt emlitett kutatök valami 
70 moszatfajt &s varietäst mutattak ki a magas &szak haväban, ezek között több 
rendbeli üj fajt is, melyek eddig mäs eletviszonyok között nem talältattak. Ättekintve 
a följegyzett moszatokat, ügy lätom, hogy a Cyanophycedk &s a Conjugatak utän 
a Protococcus-felek vannak a legnagyobb szämmal kepviselve, mig a Bacillariacedk 
csak hat fajjal jelennek meg ebben a jegyzekben. A magas &szak hava kötötte le 
5 ideig kizär6lag a kutatök figyelmet, csak legtjabban LAGErHEINM &s CHoDar reven 
nyertünk adatokat a közep-euröpai, illetöleg egyenlitö alatti hegysegek havän &1ö 
növenyzetröl. LAGERHEIM az Ecuadori Pichincha nevü vulkän jegkemeny havän, 
«nieve de piedra», 21 moszatfajt talält, s ezek között a Chlamydomonasok voltak 
az uralkodök, R. CHopar pedig a Col des Ecandies-n (Massif du Mont Blanc) gyüj- 
tött höban a Sphaerella nivalis-on es a Raphidium nıvale-n kivül az Ancylonemäat is 
megtalälta, melyet eddig csak a magas &szakröl (Grönland, BERGGREN ; Norvegia, 
LAGERHEIM) ismertünk. 
Összefoglalva a hö &s jJeg florajäröl eddig ismeretes adatokat, azt lätjuk, hogy 
ez a Sajätsägos Eletviszonyokhoz alkalmazkodott növenyzet härom formäban, ille- 
töleg szinben lep föl, ezek:! 
l. a vörös ho, ez a legregebben ismeretes, szine vervörös, teglavörös, rözsaszin, 
vagy biborbarna közt ingadozik. A vörös szint a Sphaerella nivalis = Haema- 
“ Warming: Lehrbuch d. ökologischen Pflanzengeographie, 1896, p. 135. 
