65 
sonis (C. A. M. in Ledeb. Fl.'alt. I. p. 70. = Æ. humile Turcz. 
in Hb. Ac. Petr), så år den, såsom jag haft tillfälle öfvertyga 
mig i Prof. Fries herbarium, blott en form af £. vaginatum , 
som från kärren kommit upp på fjellarnas hárdare mark och 
der blifvit mera hopkrympt. (Forts.) 
2. Anmärkningar rörande några Svenska arter af slågtet 
. Sparganium. Af UTGIFVAREN. 
— Få växtslägten hafva på sednare tider inom Skandina- 
vien ådragit sig en så allmän och välförtjent uppmärksamhet 
som Sparganium, och den strid, hvartill detsamma gifvit 
anledning, tyckes nu vara utkampad. Resultaterna, som vun- 
nits, äro ej obetydliga, ty våra Svenska arters antal har blif- 
vit förökadt från 3 till 8, bland hvilka ej mindre än 4 arter 
blifvit såsom nya beskrifna eller framdragna ur glómskan. 1 
sak tyckes äfven numera föga återstå att göra; endast några 
smärre tvistepunkter — hufvudsakligen rörande benämningar 
och synonymer — äro ännu ej fullt afgjorda, och det må 
derföre tillåtas mig att här till besvarande upptaga dessa. 
Den vigtigaste frågan i detta afseende är utan tvifvel 
den: hvilken är Linnés Sp. natans?. Ej mindre än fyra olika 
svar hafva härpå blifvit afgifna och, märkligt nog; alla med 
något — åtminstone skenbart — stöd i Linnés egna skrifter. 
Dessa åsigter äro följande, Å) att den ursprungliga Sp. natans . 
L. är samma art, som i Fries S. Veg. Sc. ll. p. 559 under 
detta namn des velei: Sp. Friesii Beurl. (enl. Fries); 
2) att den år Sp. boreale Læst. eller Sp. affine Schnitzl., 
- hvilket sednare namn såsom äldre bör föredragas (enl. Læst.); 
3) att med detta namn åsyftades Sp. minimum Fr. (enl. största 
mängden at utl. förf.), samt 4) att Linnés Sp. natans var en 
kollektiv art, innefattande flytande former af nästan alla arter 
t. ex. af Sör ramosum , simplex: och minimum. Vi vilja icke 
hår ingå i någon vederlåggning af det oriktiga i att anse 
Sp. natans L. (sec. Fr.) för en flytande form af Api ramosum 
och Sp. affine af Sp. simplex, då detta redan år gjordt af 
Doctor Ångström och då Linnés tydliga vittnesbörd, hvad de 
förra beträffar , finnes att tillgå, samt dà slutligen Heba åsigt 
äfven af sin förste framstållare tyckes hafva blifvit ofvergifven; 
