66 
denna” art är den enda af alla Spargania foliis triguetris 
(= Svenska allmogens: Treeggan, Tråggjan), af hvilken man 
med säkerhet känner någon forma fluitans, hvarfårutan 
dess hufvudsakliga förekomst i rinnande vatten, dà Sp. ra- 
mosum och simplex företrädesvis trifvas i stillastående, ej 
torde böra lemnas utan allt afseende. 
Hvad Sp. hyperboreum eller rättare Sp. submuticum 
(Ho.) beträffar, så är densamma i Fr. Bot. Utfl. I. ed. 2 p. 271 
anförd under namn af Sp. angustifolium Michx. Ehuru det 
väl är möjligt, att så är förhållandet, är dock detta väl ej 
ännu fullt afgjordt, och kan endast afgöras genom granskning 
af original - exemplar. Michauxs kör ta beskrifning lemnar 
härutinnan föga upplysning; växestället »in amnibus» är der- 
emot föga passande. Naturligtvis har denna art intet att göra 
med den Ny-Holländska Sp. angustifolium R. Br., som af 
Sprengel blilvit hopblandad med Michauss art. 
Slutligen vilja vi uppmana Sveriges botanister att under 
sommaren noga undersöka dessa växter, isynnerhet för att fà 
deras geografiska utbredning inom fáderneslandet utredd. Sår- 
skildt gäller detta om Sp. natans, hvars nordliga gräns ej — 
vore utan intresse att känna, Sp. fluitans och den utmirkta 
Sp. oligocarpon Àngstr., hvilken ej torde vara süllsynt i de 
nfer- och sub-alpina trakterna samt äfven sträcka sig nedåt 
medlersta Sverige. De vackra exemplar, som Mag. Larsson 
och Cand. Kindberg af densamma tagit i Wermland, tyckas be- 
visa detta och älven från Helsingland (Hemstanås) tror jag mig 
hafva sett densamma, samlad af Herr J. A. Wiström, fastän 
exemplaren voro för unga, för att med full säkerhet kunna 
bestämmas. — Dessutom torde Sp. minimi former förtjena 
noga granskas, ty jag tror mig hafva funnit, att under detta 
namn för närvarande innefattas tvenne skilda arter. 
Eitteratur-ófversigt. 
Flore de France ou description des plantes qui croissent na- 
lurellement en France et en Corse, par M. GRENIER et 
M. GODRON. Tome Troisieme. Paris 1855, 1856. 
(Forts. och slut). 
Från slågtet Scilla skiljes ej blott S. maritima (Urginea 
Steinh.), utan äfven S. bifolia bildar ett nytt slågte, Adeno- 
