74 
handlingar å 40— 920 ark, hvilkas hela innehåll Linné lika 
klart skulle framställt på en sida. Linnés Philosophia Bo- 
tanica var linge och ännu i min ungdom nästan enda Lå- 
roboken i Botaniken — och fast man nu icke kan stanna 
vid gden, förtjenar den alltid grundligen studeras. Før min 
del anser jag icke för någon vinst, att man ofvergifvit de 
Linneanska stränga grundsatserna for namngifning , för dia- 
gnostik och framför allt för system, så att vår nyaste för- 
fattare i denna väg, Endlicher, framställer som grundsats 
just motsatsen af hvad jag i min ungdom lärde, nemligen 
vin systemate omnia sunt arbitraria.» | 
Karakteristiskt år, att Linné, efter Botanikens definition, 
börjar sin lärobok med Botahik eh litteratur och historiska 
utveckling, som man i alla nyare ställer sist. Hvad Linne- 
anska definitionen på Botaniken: Scientia naturalis, quae 
vegetabilium cognitionem tradit, beträffar, så synes denna 
mig, efter tagen «kånnedom om de nyare controversierna (jfr. 
Schleiden), den enklaste och mest omfattande; äfvensom 
hans antagande af Mosaiska förklaringen: »I begynnelsen 
skapade Gud» af den organiska skapelsens upphof, ehuru 
supranaturalistisk, lättfattligare än de nyare funderingarne 
öfver de kemiska elementernas bildningsdrift o. s. v. — Bland 
föreskrifter Linné lemnar Tiro Botanices är äfven den: »Hi- 
storiam litterariam Botanices sibi familiarem reddat; sy- 
nonyma Åuctorum, regrediendo semper ad Inventores 
evolvere adsuescat.»  Dertill ger sig väl: minsta delen nu- 
mera tid, utan: nöjer sig med att känna, hvem som gjort 
sista namnföråndringen, ofta utan att hafva sett eller under- 
sökt växten. Jag tror mig icke göra samtiden någon orütt- 
visa, om jag antager, att kånnedomen af den åldre littera- 
turen icke är flertalets starka sida; man kan också vara en 
stor artkünnare utan grundligare erudition, men på Linnés 
tid räknades dessa endast till Botanophili. Man klagar van- 
ligen öfver äldres dunkelhet (en följd deraf att man genom 
f^. förenklade läroböcker och undervisningsmethoder ej tar lür- 
-Jungarnes egen ansträngning i anspråk *)); man anser dem 
*) Vi måste reservera oss emot den tydning, som ville vi ogilla 
dessa obestridliga förbättringar (ehuru man vid Universiteterna ofta 
klagar, ait ynglingar, som nu ankomma med vida större kunskapsfór- 
råd än förr, likväl ega mindre arbetsförmåga), utan blott antyda plig- 
