75 
öfverflödiga, dà man har nyare bättre både figurer och be- 
skrifningar; men det finnes i alla fall en aerugo nobilis, 
som ej uppviges af nyare politur. Den nyare, låttlåstare 
Journal-litteraturen skall ersätta allt; den har visserligen den 
obestridliga förtjensten att hastigare och allmännare sprida 
nyare upptåckter, men den fortgående tåflan att framkomma 
med nytt, gör det nödvändigt, att förut känna det gamla, 
emedan frågor, som för 50, 400 år sedan voro afgjorda, 
upptagas ånyo. Många anse den till och med menlig för 
den vetenskapliga grundligheten; såkert år, att den dkadet af- 
sättningen” på större vetenskapliga verk, som nu år mindre 
än. förr, oaktadt det mångfaldigt ökade 'antalel af vetenska- 
pens idkare. 
Sårskildt framställer Linné Systemernas historia, hvilka 
vid tiden för hans uppträdande ansågos för summan af alla 
vetenskapens resultater, det centrala, som sammanholl de 
skilda delarna, hvarfóre ock Linné yttrar: Systamaticis ni- 
tor et certitudo scientiae Botanicae debetur. I den mån 
vetenskapen blifvit, om jag så må säga, centifug, åsyf- 
tande hufvudsakligen uppfórandet af ett Babelstorn af en- 
skildheter, har intresset för systematiken upphört och nöjer 
man sig med den fullständigaste subjektiva uppräkning, man 
har att tillgå, som undanskymmer den inre förbistringen. 
Men en ensidighet hos Linneanska tiden var onekligen, att 
systemet endast fick afse fruktifikations-organerna (Botanici 
orthodoxi L.), så att en hvar, som ville afse våxternas 
struktur, cotyledoner o. s. v. stämplades som kättare (Bo- 
tanici heterodoxi) En ännu större ytterlighet var, att ett 
system endast borde grundas pà ett enda organ, sà att vi 
betrakta sásom ett stort framsteg, att man nu medgifver 
att man bör uppfatta dem alla, men subordinera dem efter 
en allmän princip, hvarigenom dii enhet, som de äldre sy- 
stemerna sökte, vinnes på ett vida mer genomgripande och 
natursannt sätt. Hvad som likväl mest vittnar om Lin- 
nés säkra blick är, att, ehuru han sjelf insåg sitt sexual- 
system endast vara provisoriskt och icke svara emot ve- 
ten af större ansträngningar i ynglingaåren, då man ibarndomen der- 
ifrån blifvit befriad. I detta afseende ville jag dock fritaga den, som : 
af kärlek omfattat Botaniken, emedan den alltid kräfver sjelfverksamhet. 
