47 
linkandet af snarlika föremål, med det ofullkomligaste : till 
utgångspunkt i motsats mot Linné. 
Det mest genomgripande i Linnés reformation var onek- 
ligen den af honom fastställda terminologien, principerna för 
namngifning och den speciella Botanikens konstruktion. Lin- 
nés odödliga förtjenster i dessa afseenden erkännas af alla, 
ehuru man allt mer och mer söker frigöra sig för princi- 
perna för nomenklaturen *); men att det år en orättvisa, att 
i Linné endast se »/e grand reformateur de la nomencla- 
ture», skola vi i ett följande stycke söka visa.  Lioneanska 
terminologien år till sina våsendtliga delar bibehållen oför- 
ändrad (vissa ändringar t. ex. af benämningen corolla mo- 
nopetala hafva af morfologiska grunder varit nödvändiga), 
men den har blifvit ansenligen utvidgad, hvilket var ound- 
gängligt, synnerligast bland Kryptogamerna, vid ett närmare 
studium. Olyckligtvis hafva likväl deras olika familjer van- 
ligen blifvit isoleradt bearbetade, hvarigenom de afsöndrats 
från det hela såsom sjelfständiga discipliner, och samma sak 
har i olika familjer erhållit olika benämningar. Før veten- 
skapens konstruktion hafva icke heller några mera genom- 
gripande principer blifvit framställda. Man antager vanligen 
att slägt- och artbegreppen nu tagas i inskrünktare mening 
än af Linné; och detta gäller visserligen om slågtbegreppet, 
men knappast om artbegreppet hvad flertalet beträffar; ty 
det nogare urskiljandet af arter, som Linné förenade, grun- 
dar sig på undersökningar, hvilka om de af Linné. varit 
kända, skulle ledt. honom till samma resultat. I flera fall 
är samtiden i detta afseende strängare än Linné, hvarföre 
ock flera Linneanska arter blifvit reducerade. Artbegreppet, 
såsom det enklaste, af naturen fastställda, har i alla tider 
varit detsamma, men vid tillämpningen har man alltid för- 
") Hade 1815, dà Lepigonum bildades, någon föreslagit något så 
rakt stridande mot Linneanska grundsatserna (Phil. Bot. $. 224) som 
Spergularia, skulle det mött allmänt ogillande, liksom ånnu af alla, 
som nitålska för nomenklaturens renhet. Sådana (»Botanicis indigna» 
L.) namn blifva utom dess alltid oriktiga genom nya arters tillkomst 
och äro derföre endast lämpliga som benämningar på underslig!en, 
hvarföre vi hänföra till Lepigonum Spergularta som undersligte, får 
de arter, som likna Spergula; de som likna Alsine till Alsinella, 
Mollugo till Mollugtnarta och Paronychia till Paronychtella. 
