81 
.gracile inter polystachia, hoc inter vaginata»), som genom det 
utdraget-elliptiska axet med de bredt hinnkantade fjällen 
mest beslågtad med Æ. vaginatum, mellan hvilka båda E. 
rufescens och E. medium ytterligare bilda sammanfattande 
leder. 
Granskar man nu dessa arter, så kan det icke nekas, 
att de på det allra närmaste med hvarandra sammanhänga 
och bilda en enda rått naturlig form-series. Betrakta vi först 
det, som mest faller i ögonen hos dessa Eriophora, nemli- 
gen axullens. färg och form, så se vi för densamma tvenne 
typer: den hvita och röda”), den hemisphæriska, vid basen 
jemna, och den qvast- eller plym-lika, vid basen mer eller 
mindre sammandragna. Af ena serien (med nedtill afsmal- 
nad ull) äro: E. vaginatum (hvit), E. Callitrix (rödaktig) 
och E. russeolum (röd); af den andra: E. capitatum (hvit), 
E. medium (rödaktig) och E. rufescens (röd). I afseende 
på strået år E. vaginatum den mest tufviga och E.capita- 
tum den med de största rotskotten. Mellanlånkarne utgöras 
af E. Callitrix (tufvig, med 1—2 upprätta, ytterst korta 
sidoskott), Æ. rufescens och E. medium (der de stundom 
äro mera tydliga) och slutligen Æ. russeolum (hos hvilken 
de väl äro nog långa, men nästan alltid sterila). Det blom- 
mande axets form och fjüllens consistens år ock af tvenne 
slag: elliptiska ax med triangulära, hinnkantade fjäll hos E. 
vaginatum och E. russeolum — halfklotformiga ax med 
spetsade fjäll hos E. vaginatum och E. medium. Medelform 
äro à ena sidan E, Callitrix, à den andra E. rufescens. 
Likaledes med ståndarknapparnes form och längd. 
Frága uppstár dà: bór man anse dessa nu omordade 6 
species vara väl distincta arter, eller äro de framalstrade 
af olika lokaler och blott former, mer eller mindre tillfål- 
liga, af en och samma hufvudstam? Väl kan man enskildt 
hysa den förmodan, att i ett land med så skiftande natur- 
beskaffenhet som Lappland jordgrunden och klimatsforhállan- 
den skola utófva ett ej ovüsendtligt inflytande på växternas, 
särdeles de lågres och allmännares (d. v. s. de för de mesta 
olikheterna mest utsattes), yttre habitus och delars former; 
*) Äfven bland Phyllanthela synes samma serier förekomma; till 
den med röda ullen hórer t. ex. E. virgintcum L. 
