42 
Förf. har på dessa grunder indelat de Skandinaviska ar- 
terna i tvenne grupper. 
I. Frön knöliga, ovingade. ( Semina tuberculata , ge 
À) Rot annuel. 
1. Lepigonum rubrum (L.) Fries Fl. Halland. p. 76 et 
in append. 
Stipler vanligen klufna.  Blomstállning försedd med blad, 
som slutligen nästan öfvergå till bracteer. Foderblad i kantén 
hinnaktiga. | Fróhus föga utskjutande. 
Våxtens färg är vanligen blågrön (glaucescent) Denna art 
är af alla Författare uppgifven såsom ettårig, hvilket förhål= 
lande äfven af Prof. Ruprecht i Petersburg är bekräftadt ge= 
nom odling. 
B) Rot perenn. 
9. Lepigonum laxiflorum Bartl. in PI. Preiss. L-p. 
243—244. 
Stipler vanl. hela. Blomstållping som hos föregående art. 
Foderblad med tunn försvinnande binnkant, slutligen inböjda, 
så att fröhuset blottas. 
Våxtens fürg år vanligen rent grün. 
Denna art år lätt förvexlad med föregående, men år oW 
ket mera grenig och diffus samt fürsedd med en tjock, perenn, 
något kóttig rot. Stjelkens ledstycken äro vid basen upp- 
svållda (internodia turgidiuscula), dà deremot hos de öfriga 
Skandinaviska arterna endast. stjelkens leder äro uppsvällda 
till en knut (articuli inerassati). | 
Att detta verkligen år Bartlings art, anser jag otvifvelak- 
tigt, emedan jag i Pariser-Museum sett Preissiska dermed 
üfverensstimmande exemplar (Hb. Preiss. AZ 1943), ehuru 
ofullständiga, då rot saknas, samt i Prof. Fries" herbarium 
exemplar, odlade af frön från Petersburg i Upsala Botaniska 
Trädgård. Dessa voro äfven ofullständiga, då de väl voro 
insamlade med rot, men med outvecklade blommor. Dock 
synas de Preissiska ldch Friesiska an liksom Ese 
tera hvarandra. 
Den förekommer på lerbankarna utefter Kanalen vid Ka- 
mikeniset helt nära Carlstad, hvarest den af mig blef funnen - 
4 Oktober 4856. 
