95 
larsii), Hieracium humile (— Jacquini), H. hispidum (= 
Boceonei Gr.!) Ferbascum Thapsus (= Schraderi), Kerontca 
persica (= Buxbaumii), Arabis stenopetala Willd.! (= Ge- 
rardi) Epipogium aphyllum (= Gmelin), Scirpus pungens (= 
Rothi), S. trigueter (= Pollichii), Carex arctica (= Dein- 
bollei; €. arctica. Dew. yngre, och førlångst reduceradt) C. 
alpina (= C. Vahlii), C. caespitosa (= Drejeri), C. praecox 
Schreb. 1774 (= C. Schreberi; C. praecox Jacq. 1778 = sto- 
lonifera Ehrh.) Sphaenopus divaricatus (= Gouani); Festuca 
pulchella Schrad.! s. nutans Host, båda betydligt äldre och 
klarare än F. Scheuchzeri, utan all reson föredraget. Dessa 
blott af ett par famijer hämtade exempel skulle låtteligen 
mångdubblas. För min del skulle jag heldre antaga Wah- 
lenbergs grundsats, att af tvenne namn, ett hàmtadt af 
växten, ett efter person, bör det förra alltid fóredragas; ty 
vetenskapens väl och framtid ligger oss mer om hjertat än 
personlig fåfångas anspråk. Och hvad” skall en framtid med 
dessa stumma ljud? den odödlighet, de låfva, är en skuggas 
utan. medvetande. Vi hafva anfört ofvanstående endast som 
ett ringa bevis på inconsequencerna i tillämpningen af den 
abstrakta prioritetsprincipen, men en hvar med vetenskapens 
historia och litteraturen närmare bekant, måste ock afskrüc- 
kas för consequenserna. | Ty man må icke tro, att det år 
nog med att jemföra de citerade synonymernas datum (utan 
närmare granskning kan man derigenom råka mycket illa ut); 
det finnes en mängd fürgütna och obestämda att uppsöka; 
man borde derföre óíverlàta detta till Monografer, som full- 
ständigt uttömt litteraturen; som förstå uppfatta förbållanderna 
konkret. och pröfva det lämpligaste i hvarje fall. Så har 
jag i Monograph. Hierac. efter strängaste prioritetsprinciper, 
sökt conservera, när möjligt, ä!dsta namnen! Men man skulle 
öfver allt råka i en värre labyrinth, om det lyckades åter- 
stålla alla de äldsta namnen genom deras ovisshet! Mà man 
uppslà Allioni Fl. Ped.; der finnas hela sidor t. ex: pag. 
270, med nya artnamn, som man nu für prioriteten åter 
upptagit framför nyare säkra; men Allioni har sjelf ej an- 
fört ett ord till deras bestämmande, utan endast ä!dre syno- 
nymer; men hvem vet om dessa afse den växt han menat? 
hvem skall: afgöra hvilken han menat, dà synonymerna till- 
höra olika? Den abstrakta prioritetsprincipen, ehuru mindre 
