94 
rationell; må för det närvarande och framtiden antagas; men 
denna nya, antilinnéanska lag kan icke, emot alla råtts- 
grunder, tillerkånnas retroactiv giltighet. 
2. Å Monograph of the British Hieracia 
by 
JAMES BACKHOUSE, jun. 
York 1856. 
Efter utgifvandet af E. Fries Monographia. Hieraciorum 
har i de flesta länder i Europa börjat ett lifligare och nog- 
grannare studium af detta, hufvudsakligen Europeiska vüxt- 
slägte, hvilket allt sedan Linnes tid: vanligen blifvit forbi- 
sedt.… Om man ock måste erkänna, att arterna hos äldre 
författare voro allt för kollektiva, så öfvergår man nu stun- 
dom till en motsatt ytterlighet. Så t. ex. åtskiljer Jordan 
icke mindre än 90 nya arter i Frankrike, utaf hvilka står— 
sta delen tillhör H. boreale, H. vulgatum och H. pallidum. 
Att likväl H. alpinum L. et Auct. ej utgör en enda art, 
utan en egen grupp, innefattande en mångfald al arter, är 
utan allt bns e och. har länge varit mn, ehuru det 
varit omöjligt klart urskilja dem efter hemförda torkade exem- 
plar. | Författaren till ofvan anförda. arbete, hvilket utan 
tvifvel år det vigtigaste, som i sednare år utkommit öfver 
detta svåra slågte, har specielt: egnat denna grupp sin upp- 
mürksamhet och ett mångårigt studium i naturen, samt dess- 
utom uppdragit samtliga arter af frö i trádgárdsjord, hvari- 
genom han lyckats fastställa de utmårktaste former, som. i 
ifrågavarande arbete upptagas som egna arter. Att största 
delen af dessa troligen finnes i Skandinavien och ännu: en 
och annan utmärkt form återstår att urskilja, hafva vi vid 
jemnförelse af en fullständig samling af de i detta. arbete 
upptagna arter,» meddelad af författaren sjelf, blifvit fullt 
öfvertygade om. - Vi hafva derföre ansett af stor vigt, att 
till ledning for fjållbesökande botanister meddela författarens 
diagnoser på arterna: af AH. alpini grupp, och un upp- 
räkna samtliga i England funna arter. 
Engelska floran år onekligen den artfattigaste så vil 
på Hieracier, som Phanerogamer i allmänhet, bland samtliga 
