412 
minus, af några åter alldeles oriktigt hänföras till TA. Ko- 
chit. Den star krypande roten, dé vid basen bladiga stjel- 
-karne, de spetsiga bladflikarne, dei pyramidaliska, hit och dit 
böjda vippan, samt de mindre, spindelformiga smáfrukterna 
skilja den mycket latt. — Th. Jacquinianum, sådan den 
odlas i Botaniska trüdgàrdaroe, förbåller sig till denna ubgefär 
såsom Th. majus till minus. Några vilda exemplar af denna 
från Gottland har jag aldrig sett, ehuru derifrån såndts for- 
mer af följande med flexuös stjelk. 
28. Thalictrum. Kochi, öppuragen af Gottlándskai frön, 
år en i hög grad utmärkt och bestämd art. - Den igönkänbes 
genast genom sin släta stjelk, bredare, vanligen trubbiga 
bladflikar, korta, ággrunda, vid basen trubbiga karpeller*). 
Decandolle har teitliden tydligt beskrilvit denna art under 
namn af Th. saxatile, men af förvexling med Sehleichers 
Th. saxatile, som tillhör Th. flexuosum (se Mert. et Koch 
Deutschl. Fl. p. 428). Båda äro likvöl skilda från den ur- 
sprungliga Th. saxatile Vill., hvilken efter Greniers skriftliga 
meddelande måste bibehålla detta namn. | 
Anm. Thalictrum minus uppgifves äfven från Öland, Blekinge och 
Kinnekulle (2), det vore i hög grad önskligt erhålla exemplar från 
dessa orter, hvilket oaktadt. flerfaldiga försök ej lyckats mig. — 
Dén Ölindska Th. Galioides- har genom odling öfvergått till Th. 
Simplex. Den Elsaska arten har dock något i utseende af. ikande 
från Olàndska exemplar och synes der bestämd, då på Öland 
typiska exemplar måste utsökas bland en mängd medelformer.- 
29. "Papaver  nudicaule, alpinum och pyrenaicum 
förenas af nyare forf. vanligen till en art. En mångårig kultur 
har likväl öfvertygat mig, att de äro bestämdt skiljda. Ut- 
om flera uppgifna, icke. oviisendtliga karakterer (hvartill kan 
läggas blommornas. färg: gröngul hos P. nudicaule , hvitgul, 
1 trådgårdarne alldeles pes och mer än dubbelt större blom- 
mor hos P. alpinum, brandgul hos P. pyrenaicum....Men mest 
afvikande äro deras biologiska förhållanden. H. alpinum.blom- 
mar tidigt om våren och aldrig ånyo; de öfriga båda 
blomma sednare, men. fortfara hela sommaren. — P. nudi- 
caule är den ömtåligaste, som i vårt klimat måste behandlas 
i likhet med de ömtåligaste fjällväxter, och uthärdar, sällan 
*) Någon gång. felslå karpellerna, och blifva då: eps. mindre, 
smalare eller spindelformiga, och hafva då troligen blifvit tagna för 
Th. flexaosum. | sid 
