148 
skares förenade krafter. Ty dess utmürktaste vüxtalster 
tillbóra vattnen, skogskårren o. d. lokaler, der de svårligen 
utan särskild anvisning kunna finnas af en resande Botanist. 
Endast vissa punkter såsom Femsjö, Wexiö, Frycled, Jön- 
köping och Mag. Scheutz hemtrakt Sjösås äro noggrannare 
undersökta. Det år egentligen böglandet (Jönköping och 
Kronobergs län) som fö:eter de större olikheterna i vegeta- 
tionens lynne; kuststräckan eller Ka'mar län har visserligen 
en artrikare: flora, men dess vegetation utgör en oafbiuten 
fortsättning och föreningslänk mellan>den Skånskt-Blekingska 
och Östgötha- Såderomnlusdska; ehuru àfven. hit ned:tiga 
några, östra Småländska höglandet egentligen tillhörande, 
växter såsom Thesium, Potentilla incana 0. S. v. Det 
mest egendomliga för Småländska höglandet år, att hår sak- 
nas bier blifva: högst sällsynta ett stort antal växter, som 
äro gemensamma för Skåne och Östergöthland, ja Mälardalens 
slättland. Højden öfver hafvet är icke så betydlig, att den 
erbjuder tillräcklig förklaringsgrund, utan är den snarast att 
söka uti jordbildningen. ^ Alla öfvergångstrakter saknas och 
egentliga alluvialbildningar finnas icke heller. Alfven består 
af dels i ytan eller: nära densamma liggande greis med ett 
lager af sand (eller ofta groft grus såsom vid Femsjö), men 
ännu sterilare blifva en del trakter i Jönköpings lin, der 
alfven är fin mosand, ofta röd af jernoxid. Leran är ganska 
sällsynt och endast på ett och annat ställe finnes någon ur- 
kalk. Denna enformighet i jordbildningen jemte fattigdom på 
humus år tvifvelsutan grunden till vegetationens artfattighet 
vesterledes; ty i östliga delen, der bergen blifva högre och 
en större humusrikedom samlat sig i dalarne såsom i Östra, 
Konga härader, är vegetationen rikare och yppigare. Det 
synes som Nissa- och Lagadalarne ledo af en forntida sand- 
öfversvämning, ty emot vanliga förhållanden är jorden här 
ofruktbarare i låglandet och bördigare i de högre bergs- 
trakterna. Då från Småland strömmar utgå i alla riktningar, 
har all alluvialbildning jemte större bördighet nedlaggt sig på 
pereferien, endast vesterut öfvergår den Småländska mager- 
heten till det tillgrånsande Halland. I ingen Svensk pro- 
vins framträder derföre skillnaden emellan Sveriges östliga 
och vestliga vegetation så skarp som inom Småland. Det 
var ock hår som jag 4848 forst anmärkte och i tillägget 
