d | ME] 
nästan klotrunda; stift 4, upprätt, mera sällan 9; bär 2—3- > 
rummigt med 2 frön i hvarje rum. 
Af Skandinaviska sligten år detta närmast förvandt 
med Majanthemum och det så nära, att af flere författare 
det sednare äfven dermed förenas, Från Majanthemum skil- 
jer det sig endast genom 6-delad, mera platt kalk och 6 
ståndare. Iesu kalkens och ståndarhös sextal närmar det 
sig tillika Convallaria, som dock afviker genom enbladig, 
klocklik kalk, och Polygonatum *), som skiljes genom rör- 
«lik, nästan cylindrisk, endast i spetsen 6-flikig kalk och 
vid pipens midi fästade ståndare. Slågtet tillhör fürnümlizast 
N. Amerika, hvarest trenne arter finnas, hvaribland den i 
Norrige funna eller 
Smilacina elle. Desf. 
Dess beskrifning lyder i korthet: Hela växten nästan 
glatt eller bladen yngre på undre sidan något småludna. 
Rotstock krypande. Stjelk enkel, uppråt, vid basen om- 
gifven af en bladlös slida. Bladen 7—12, aflångt-lancett- 
lika, det nedersta mera aflingt, stjelkomfattande, de ofre 
mera lancettlika, spetsiga och något stjelkomfattade. Blom- 
klase i toppen, enkel, 5—12-blommig med: ganska korta 
blomskaft. Kalk liten, hvit med stjernformigt utstående fli- 
kar, som äro längre än ståndarne. Bär svartaktiga.” 
Syn. Convallaria stellata Linn. Spec., Willd. Spec. IL. p. 163, 
Mich. Fl. bor. Amer. I. p. 202, Majanthemum: stellatum 
Link Enum. I. p. 343. 
Förekommer i Norige vid Grefvenaas nära Christiania, 
upptäckt af Herr Moe och meddelad af Prof. M. JV. Blytt. 
Strödda Underrättelser. 
Botaniska Reseföreningen 1857. 
De Herrar, som antecknat sig såsom Ledamöter i detta 
àrs Reseförening äro: 
5 Slågtet am antages med skål af de flesta utländska 
författare såsom eget. Af våra svenska arter af slägtet Convallaria 
höra hit C. Polygonatum, multiflora och verticillata. * 
